Справа № 161/547/19 	Головуючий у 1 інстанції: Черняк В. В. 	
Провадження № 22-ц/802/501/20  Категорія: 84 	  Доповідач: Матвійчук  Л. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
05 травня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Матвійчук Л. В.,
суддів - Осіпука В.В., Здрилюк О.І.,
з участю секретаря - Губарик К.А.,
представника позивача - Черьомухи О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада» до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженко Ігоря Сергійовича, державного підприємства «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Луцький автоцентр», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу - Онищук Ірина Петрівна, про визнання результатів електронних торгів від 13 грудня 2018 року у виконавчому провадженні № 57157821 недійсними, скасування свідоцтв про право власності за апеляційною скаргою позивача Закритого акціонерного товариства "Волинь-Лада" на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2020 року 

В С Т А Н О В И В: 

У лютому 2020 року Закрите акціонерне товариство «Волинь-Лада» звернулось до суду з заявою про забезпечення позову, обґрунтовуючи її тим, що 20 січня 2020 року представники ПФ «Ягуар-Сервіс» прибули до приміщення, за адресою м . Луцьк, вул. Кільцева, 1. та блокували господарську діяльність підприємства.
Після прибуття на місце події представників поліції та юриста ЗАТ «Волинь-Лада», вказані невідомі особи надали договір про охорону приміщення від 19 лютого 2020 року, який укладений з ОСОБА_1 .
Позивач вважає, що таким чином відповідач ОСОБА_1 блокує господарську діяльність та здійснює «силовий тиск на позивача».
У зв`язку з цим, позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову, а саме: заборонити ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії спрямовані на знищення, пошкодження чи передачу нерухомого майна третім особам.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2020 року постановлено відмовити у задоволенні заяви Закритого акціонерного товариства «Волинь-Лада» про забезпечення позову.
В апеляційній скарзі позивач Закрите акціонерне товариство "Волинь-Лада" покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати цю ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом заборони  ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії спрямовані на знищення, пошкодження чи передачу нерухомого майна третім особам, а саме: адміністративно-побутового корпусу № 1 /А-2/ загальною площею 1275,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та адміністративно-побутового корпусу № 2 /Б-2/, загальною плошею 625,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 до набрання рішенням законної сили по справі № 161/547/19 за позовом ЗAT «Волинь-Лада» до приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Шульженка Ігоря Сергійовича, Державного підприємства «Сетам», Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_1 , треті сторони, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , TOB «Луцький Автоцентр», Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Онищук Ірина Петрівна про визнання електронних торгів від 13 грудня 2018 року у виконавчому провадженні № 57157821 недійсними, скасування свідоцтв про право власності.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги з доповненнями, заслухавши пояснення представника позивача, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу з доповненнями слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.
Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких доказів того, що відповідач ОСОБА_1 має намір пошкоджувати чи знищувати спірне приміщення, матеріали заяви не містять.
Такі висновки суду першої інстанції є правильними ґрунтуються на дійсних обставинах справи та відповідних нормах процесуального закону, а тому з ними повністю погоджується і колегія суддів.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною десятою статті 150 ЦПК України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Слід зазначити, що підстави забезпечення позову, передбачені ч. 2 ст. 149 ЦПК України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.
Вжиття заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а лише забезпечує збереження існуючого становища до вирішення по суті позовних вимог. При цьому, вирішуючи відповідну заяву про забезпечення позову суд має встановити, у чому саме полягає реальна загроза ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду. 
Отже, вживаючи заходи забезпечення позову, суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову і застосовувати такі заходи у разі, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.
Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу визнання результатів електронних торгів від 13 грудня 2018 року у виконавчому провадженні №57157821 недійсними, скасування свідоцтв про право власності.
Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виходячи зі змісту ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Матеріали справи не містять належних і беззаперечних доказів того, що відповідач ОСОБА_1 має намір пошкоджувати чи знищувати спірне приміщення, не доведено існування реальної загрози ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.
Крім цього, судом встановлено, що у даній справі судом вже вживалися заходи забезпечення позову, а саме: 
ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2018 року частково задоволено заяву голови ліквідаційної комісії з припинення ЗАТ «Волинь-Лада» Хомича І. В. про забезпечення позову до його пред`явлення, якою заборонено ОСОБА_1 та іншим третім особам (юридичним та фізичним особам) за його дорученням вчиняти дії щодо відчуження або розпорядження нерухомим майном, а саме: адміністративно-побутовим комплексом № 2 /Б-2/ (РПВН: 15151802) та адміністративно-побутовим корпусом № 1 /А-2/ (РПВН: 15151630), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ;
ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 січня 2019 року у справі № 161/20883/18 задоволено заяву ЗАТ «Волинь-Лада», ОСОБА_2 про забезпечення позову до його пред`явлення, якою накладено арешт на майно, а саме: адміністративно-побутовий комплекс № 2 /Б-2/, адреса: АДРЕСА_2 , номер РПВН : 15151802; адміністративно-побутовий комплекс № 1 /Б-2/, адреса: АДРЕСА_2 , номер РПВН: 15151630, які належать ОСОБА_1 та знаходяться у володінні ЗАТ «Волинь-Лада».
Ураховуючи наведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, а є власним суб`єктивним тлумаченням норм права та обставин справи, яким суд дав відповідну правову оцінку.
Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування ухвали суду, колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та зібраним доказам. Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстави для її зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Закритого акціонерного товариства "Волинь-Лада" залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 лютого 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий 

Судді