Справа № 344/20357/19 
Провадження № 22-ц/4808/464/20 
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А. 
Суддя-доповідач Ясеновенко 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої                        Ясеновенко Л.В.,
суддів:                        Мелінишин Г.П., Томин О.О.,
секретаря                        Мельник О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів, визнання кредитором, включення в реєстр акцептованих вимог кредиторів та затвердження таких змін, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене у складі судді Татарінової О.А. 04 лютого 2020 року в м. Івано-Франківську,
в с т а н о в и в :
14.11.2019 року ОСОБА_1  звернувся з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «Європейський газовий банк», ПАТ «Європейський газовий банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів, визнання кредитором, включення в реєстр акцептованих вимог кредиторів та затвердження таких змін.
Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв`язку з неналежним виконанням ПАТ «Європейський газовий банк»взятих на себе зобов`язань за договором № 310526 банківського вкладу з фізичною особою від 23.01.2013 року на суму 20 280 дол. США строк дії якого до 22.07.2014 року, заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.12.2014 року стягнуто з банку заборгованість за договором банківського вкладу в розмірі 5 312,24 дол. США, що еквівалентно 82 658,45 грн., з них 4 836,54 дол. США, що еквівалентно 75 256,56 грн. - неповернутий вклад, 475,70 дол. США, що еквівалентно 7 401,89 грн. - невиплачені проценти за користування грошовими коштами. Вказане рішення суду набрало законної сили 06.01.2015 року, звернуто до примусового виконання, однак виконавче провадження було закінчено в зв`язку із ліквідацією боржника та судове рішення залишається не виконаним.
17.11.2014 року було відкликано банківську ліцензію боржника та прийнято рішення про ліквідацію банку.
У встановлений строк для звернення вкладників до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заяву про включення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів він не подав з поважних причин, оскільки знаходився на лікуванні протягом тривалого часу, а відповідачі, достовірно знаючи про існуючу перед ним заборгованість, не включили його до Реєстру акцептованих вимог кредиторів та листом від 24.04.2015р. № 1085.1-6-21 йому було відмовлено у такому включенні до реєстру з посиланням на норми ст.ст. 45 і 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», хоча закон не передбачає заборони щодо поновлення такого строку у разі його пропуску з поважних причин.
Посилаючись на вищевказане просив суд: визнати поважними причини пропуску строку подачі кредиторських вимог до ПАТ «Європейський газовий банк»; зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «Європейський газовий банк» акцептувати (визнати) його кредиторські вимоги на суму 82 658,45 грн., як вимоги кредитора четвертої черги, внести зміни до реєстру шляхом включення його акцептованих вимог на суму 82 658,45 грн., як таких, що підлягають задоволенню в четверту чергу, та подати зміни, внесені до реєстру, на затвердження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни, що внесені до реєстру, в частині включення його кредиторських вимог на суму 82 658,45 грн., як вимоги кредитора четвертої черги.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2020 року закрито провадження у справі в частині вимог до ПАТ «Європейський газовий банк».
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що з моменту запровадження тимчасової адміністрації та відкликання банківської ліцензії задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку може здійснюватися лише відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а позивач не зміг вчасно звернутися до Фонду гарантування вкладів із заявою про включення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Європейський газовий банк», тому беручи до уваги встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку для звернення з відповідною заявою та про те, що закон не передбачає заборони щодо поновлення такого строку у разі його пропуску з поважних причин.
Однак ПАТ «Європейський газовий банк» припинено 11.12.2019 року, а ліквідація банку вважається завершеною та банк ліквідованим з моменту внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. У день внесення такого запису повноваження Фонду як ліквідатора щодо такого банку припиняються і Фонд надсилає Національному банку України звіт про завершення ліквідації банку.
У зв`язку з ліквідацією банку поновлення строку для подачі заяви не буде ефективним способом захисту, що вимагається ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави, а Фонд та його уповноважена особа втратили право вносити та затверджувати зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1  посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.
Зокрема зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що рішення суду про стягнення з банку на його користь заборгованості за договором банківського вкладу, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, не виконано і по даний час, та не надав правової оцінки тому, що правовідносини між сторонами по справі виникли ще в 2015 році з часу подачі ним відповідної заяви та виконавчого листа, які не вирішені відповідачами, що є порушенням вимог ст.ст. 48-53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Вказує, що в процесі судового розгляду представник відповідача наполягав на відмові в задоволенні позову у зв`язку з недостатністю майна банку для задоволення його вимог, а суд з такими доводами погодився, що є порушенням вимог ч. 1, ч. 5 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно яких вимоги до банку, незадоволені за недостатністю його майна, вважаються погашеними, що не позбавляє Фонд або уповноважену особу Фонду права звертатися з вимогами до пов`язаної з банком особи, дії або бездіяльність якої призвели до заподіяння кредиторам та/або банку шкоди, та/або пов`язаної з банком особи, яка внаслідок таких дій або бездіяльності прямо чи опосередковано отримала майнову вигоду, з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної банку, оскільки представник відповідача не надав суду доказів такого звернення.
Також, з огляду на вказану норму Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» при зверненні з такою вимогою були б підстави для зупинення провадження у даній справі та таким чином могло б бути виконаним рішення суду про стягнення з банку заборгованості за договором банківського вкладу шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно осіб, до яких заявлені вимоги, у порядку забезпечення позову. При цьому, ліквідація банку не є перешкодою для такого судового розгляду.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
вказує, що у зв`язку з віднесенням ПАТ «Єврогазбанк» до категорії неплатоспроможних на строк з 17.07.2014 року по 17.10.2014 року, який надалі був продовжений до 17.11.2014 року, в банку було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію, а у зв`язку з відкликанням 17.11.2014 року банківської ліцензії 18.11.2014 року розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку строком на один рік з 18.11.2014 року по 17.11.2015 року. В подальшому ліквідатор змінювався та строк повноважень такого неодноразово змінювався, зокрема, до 17.11.2019 року включно.
Наголошує, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом у даних правовідносинах та його положення є пріоритетними, а відповідно до вказаного закону під час тимчасової адміністрації банку не здійснюється задоволення вимог вкладників, протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку та після закінчення такого строку Фонд припиняє приймання вимог кредиторів і вимоги, що надійшли після закінчення такого строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.
Зазначає, що встановлені вказаним законом чіткі строки на прийняття вимог кредиторів не підлягають поновленню чи продовженню та є присічними, при цьому, заявлена позовна вимога не є ефективним способом захисту в розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки не забезпечує поновлення порушеного права та вимоги заявлені після спливу визначеного законом строку вважаються погашеними в будь-якому випадку незалежно від існування поважності причин такого пропуску.
Також вказує, що Фондом не допускалася протиправна бездіяльність по відношенню до позивача та не порушувалися його права та інтереси, повноваження тимчасового адміністратора і ліквідатора банку були делеговані Уповноваженій особі, а 11.12.2019 року було завершено ліквідацію банку та банк було ліквідовано, з припиненням повноважень Фонду як ліквідатора банку. При цьому, вимоги кредиторів до банку, що не були задоволені за недостатністю майна такого, вважаються погашеними.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце і час розгляду справи.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за їх відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що 23.01.2013 року ПАТ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_1 уклали договір банківського вкладу з фізичною особою № 310526 (а.с. 4).
Згідно п.п. 1.1-1.3 вказаного договору банк зобов`язувався відкрити позивачу депозитний рахунок та прийняти для зберігання грошові кошти в іноземній валюті в сумі 20 280 дол. США на строк з 23.01.2013 року до 22.07.2014 року з щомісячною сплатою вкладнику процентів за період з 1 до 181 дня зберігання коштів.
15.07.2014 року позивач звернувся до ПАТ «Європейський газовий банк» та Івано-Франківського відділення № 1 ПАТ «Європейський газовий банк» з заявою про те, що він не буде продовжувати строк вкладу, а також з проханням підготувати та видати йому готівкою 23.07.2014 року суму вкладу 20 280 доларів США з належними йому відсотками за користування вкладом за період травень-липень 2014 року ( а.с.13).
Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.12.2014 року, яке набрало законної сили 06.01.2015 року, стягнуто з ПАТ «Європейський газовий банк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором № 310526 банківського вкладку з фізичною особою від 23.01.2013 року в розмірі 5 312,24 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 14.11.2014 року еквівалентно 82 658,45 грн., з яких 4 836,54 дол. США, що еквівалентно 75 256,56 грн. - неповернутий вклад, та 475,70дол. США, що еквівалентно 7 401,89 грн. - невиплачені проценти за користування грошовими коштами (а.с. 5-7).
16.02.2015 року головним державним виконавцем ВДВС Оболонського районного управління юстиції у м. Києві закінчено виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа, виданого 08.01.2015 року на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 18.12.2014 року, у зв`язку із прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника, про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 46329243 (а.с. 10).
16.07.2014 року на підставі постанови Правління Національного банку України від 16.07.2014 № 424 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 57 про запровадження з 17.07.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Європейський газовий банк» строком на 3 місяці з 17.07.2014 року по 17.10.2014 року.
18.11.2014 року відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17.11.2014 № 725 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від № 121 «Про початок процедури ліквідації АТ «Єврогазбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Європейський газовий банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Єврогазбанк».
В період з 28.07.2014 року по 08.08.2014 року позивач перебував на лікуванні у Клінічному санаторії «Лермонтовський» та в період з 19.03.2012 року по 30.03.2012 року - у відділенні хірургії хребта і спинного мозку Івано-Франківської обласної клінічної лікарні, що підтверджується копіями санаторно-курортної книжки № 1265 та виписки № 5514-12 від 30.03.2012 року (а.с. 21, 22).
23.03.2015 року позивач звернувся з заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «Європейський газовий банк» про включення його в реєстр акцептованих вимог кредиторів (а.с. 14).
Листом від 24.04.2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «Європейський газовий банк» повідомила позивача, що строк пред`явлення кредиторами АТ «Єврогазбанк» кредиторських вимог закінчився 22.12.2014 року, кредиторська вимога позивача заявлена після закінчення встановленого строку на її пред`явлення, не є вимогою фізичної особи - вкладника у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладом, відповідно вважається погашеною (а.с. 20).
10.09.2015 року позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «Європейський газовий банк» з заявою щодо надіслання відповідних документів про отримання та виконання виконавчого документа, яка була розглянута та листом від 23.09.2015 року повідомлено позивача, що згідно інформації з журналу вхідної кореспонденції АТ «Єврогазбанк», оригінал виконавчого листа № 344/17591/2014 від 08.01.2015, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, на адресу АТ «Єврогазбанк» не надходив, а постанова про закінчення виконавчого провадження згідно з чинним законодавством не є підставою для включення до реєстру вимог кредиторів АТ «Єврогазбанк» (а.с. 15, 19).
26.11.2015 року на виконання заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 18.12.2014 року видано дублікат виконавчого листа № 344/17591/2014 року, який 30.11.2015 року позивачем направлено до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «Європейський газовий банк» для вирішення питання про подальший порядок виконання рішення у встановленому законом порядку (а.с. 8-9, 16).
22.01.2016 року позивач повторно звернувся з заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «Європейський газовий банк» про включення його в реєстр акцептованих вимог кредиторів.
Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI (Далі - Закон № 4452-VI) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.
Згідно з п. 16 ч.1 ст. 2 Закону № 4452-VI тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 2 Закону № 4452-VI ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
Згідно ч. 1 ст. 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.
Крім того, відповідно до ст. 6 Закону № 4452-VI Фонд наділено повноваженнями видавати нормативно-правові акти, що підлягають державній реєстрації в порядку, установленому законодавством, з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.
Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону № 4452-VI є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.
Зазначене узгоджується з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі № 761/46959/17, провадження № 14-306цс19.
Згідно ст. 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.
Статтею 36 Закону № 4452-VI врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.
Зокрема, згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону № 4452-VI під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.
Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону № 4452-VI (в редакції, що діяла станом на момент запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Єврогазбанк») обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.
Таким чином, запровадження з 17.07.2014 року тимчасової адміністрації та процедури виведення ПАТ «Єврогазбанк» з ринку, як неплатоспроможного банку, унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж відповідно до вимог Закону № 4452-VI, тому задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку могло здійснюватися лише відповідно до вимог цього закону.
Згідно п.п. 2, 7 ч. 2 ст. 46 Закону № 4452-VI з дня початку процедури ліквідації банку банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.
Втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.
Отже, стягнення коштів з ПАТ «Єврогазбанк» на користь позивача за рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.12.2014 року в порядку примусового виконання було неможливим.
Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону № 4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. 
Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону № 4452-VI Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.
У своїй постанові від 20 березня 2019 року у справі № 456/450/16-ц, провадження № 14-653цс18, Велика Палата Верховного Суду вказала, що про свої вимоги до банку кредитор зобов`язаний заявити у межах 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку.
Разом з тим Закон № 4452-VI не передбачає заборони щодо поновлення такого строку у разі його пропуску з поважних причин.
Вказане узгоджується з пунктом 3 частини першої статті 48 Закону № 4452-VI, згідно з яким Фонд та його уповноважена особа наділені повноваженнями вносити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вказував, що відповідачі, достовірно знаючи про існуючу перед ним заборгованість, не включили його до Реєстру акцептованих вимог кредиторів.
Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону № 4452-VI будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.
Встановлено, що ОСОБА_1 пред`явив позов 14 листопада 2019 року, а 11 грудня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 10691110087028819 про державну реєстрацію припинення Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» як юридичної особи.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 53 Закону № 4452-VI ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з моменту внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
У день внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повноваження Фонду як ліквідатора щодо такого банку припиняються і Фонд надсилає Національному банку України звіт про завершення ліквідації банку.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що у зв`язку з припинення банку як юридичної особи поновлення строку для подачі заяви не є ефективним способом захисту, передбаченим ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави, а Фонд та його уповноважена особа втратили право вносити та затверджувати зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів.
Посилання позивача у скарзі на не врахування судом першої інстанції принципу обов`язковості виконання рішення суду не приймаються до уваги, враховуючи наступне. 
Як було зазначено вище, з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку та накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається, що виключає можливість виконання рішення суду в примусовому порядку.
Разом з тим, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено право кредитора заявити Фонду про свої вимоги до банку протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, а також, що спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку.
Також рішенням виконавчої дирекції Фонду від 21 серпня 2017  № 3711 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2017 р. за № № 1104/30972) затверджено Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються.
Відповідно до п. 1. Розділу VII вказаного Положення підставами для внесення до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів змін, які підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду, є, зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили (у тому числі рішення судів, які набрали законної сили після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторів, визначеного статтею 49 Закону),  за яким, зокрема, виникають зобов`язання банку перед кредиторами, що виникли до дня початку процедури ліквідації, кредиторські вимоги вкладників у частині, що перевищує суму відшкодування, виплачену Фондом, розмір якої визначено відповідно до вимог статті 26 Закону. Такі вимоги включаються до реєстру акцептованих вимог кредиторів та підлягають задоволенню в черговості відповідно до статті 52 Закону.
Внесення змін до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється на підставі заяви кредитора про кредиторські вимоги до банку, додатком до якої в обов`язковому порядку має бути копія рішення суду, належним чином засвідчена, з відміткою суду про дату набрання рішенням суду законної сили.
Таким чином позивач не був позбавлений права на виконання рішення суду.
Крім того, позивач отримавши лист від 24.04.2015 року Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку ПАТ «Європейський газовий банк» з повідомленням про закінчення 22.12.2014 року строку пред`явлення кредиторами АТ «Єврогазбанк» кредиторських вимог, звернувся з позовом до суду лише у листопаді 2019 року.
Не приймаються до уваги і посилання апелянта на бездіяльність Фонду та його уповноваженої особи щодо звернення з вимогами до пов`язаної з банком особи, дії якої призвели до заподіяння кредиторам чи банку шкоди, з вимогою про відшкодування шкоди, оскільки стаття 52 Закону № 4452-VI не передбачає зобов`язання Фонду чи його уповноваженої особи на пред`явлення таких вимог.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення суду немає.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча                                                                        Л.В. Ясеновенко
Судді:                                                                                Г.П. Мелінишин
                                                                               О.О. Томин

Повний текст постанови складено 01 червня 2020 року.