ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 червня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/7694/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби, правонаступником якої є Дніпровська митниця Держмитслужби
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року (головуючий суддя: Боженко Н.В.) по адміністративній справі №160/7694/19, розглянутої у спрощеному провадженні
за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби, правонаступником якої є Дніпровська митниця Держмитслужби, про визнання протиправним та скасування рішення, -
                                               
ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 09.08.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби (далі – Дніпропетровська митниця ДФС), в якому просить визнати протиправним та скасувати винесене відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/200132/2 від 08.07.2019 року; стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано неправомірністю висновків митного органу щодо не підтвердження ним належними документами заявленої митної вартості ввезеного на митну територію України транспортного засобу.
У відзиві на позов Дніпропетровська митниця ДФС зазначила про правомірність прийнятого ним рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем автомобіля UA110000/2019/200132/2 від 08.07.2019 року за резервним методом 2-г, тому вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах законодавства.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 року позовні вимоги задоволено виходячи з неправомірності висновків митного органу щодо не підтвердження позивачем належними документами заявленої митної вартості ввезеного на митну територію України транспортного засобу.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дніпропетровською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на доводах, викладених у відзиві на позов.
Дніпровською митницею Держмитслужби до суду апеляційної інстанції заявлено клопотання про заміну відповідача по справі №160/7694/19 з Дніпропетровської митниці ДФС на Дніпровську митницю Держмитслужби, як її правонаступника.
Статтею 52 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №1200 від 18.12.2018 року «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», №858 від 02.10.2019 року «Про утворення територіальних органів Державної митної служби», визначено реорганізувати Дніпропетровську митницю ДФС, шляхом приєднання до Дніпровської митниці Держмитслужби.
Враховуючи дані обставини колегія суддів вважає можливим здійснити заміну відповідача по справі №160/7694/19 з Дніпропетровської митниці ДФС на правонаступника Дніпровську митницю Держмитслужби.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 року відповідає, а тому апеляційна скарга  не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з Нідерландів на митну територію України ввезений автомобіль марки PEUGEOT, модель 3008 2.0 HDI, номер кузова/ НОМЕР_1 - НОМЕР_2 , тип двигуна – дизельний, 2014 року випуску, для митного оформлення якого його представником ФОП ОСОБА_2 04.07.2019 року подано відповідачу вантажну митну декларацію ЕМД № UA110150/2019/229176, в якій вартість автомобіля до митного оформлення заявлена за ціною в розмірі 7 000 Євро, при цьому транспортні витрати склали 100 євро.
На підтвердження обґрунтованості заявленої в митній декларації вартості автомобіля та обраного методу її визначення декларант надав відповідачу разом з декларацією такі документи, зокрема:  рахунок  - фактура (інвойс) № 792676 від 26.06.2019 року; акт про проведення огляду транспортного засобу № UA 205010/2019/120170 від 30.06.2019 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 15.12.2014 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 15.12.2014 року; довідка про транспортні витрати від 04.07.2019 року; висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 1194т19 від 04.07.2019 року;  квитанція № 14057171 від 26.06.2019 року;  сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.009.122760-19 від 03.07.2019 року.
За результатами аналізу поданої митної декларації та документів автоматизованою системою аналізу та управління ризиками згенеровано форми митного контролю: контроль правильності визначення митної вартості товарів і витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів.
За наслідками перевірки документів, що надані для підтвердження заявленої митної вартості товарів, митним органом встановлено таке: декларантом не подані документи, що свідчать про факт оплати товару,  наданий рахунок не містить зазначення  умов оплати та даних щодо року виписку авто, щодо його стану, наявних пошкоджень, індивідуальних ознак; не підтверджено документально заявлена вартість транспортних витрат доставки у розмірі 100 євро.
Водночас в акті митного огляду № UА205010/2019/120170 від 30.06.2019 року посадовою особою митного органу м/п Ягодин в розділі “Наявні пошкодження та ознаки експлуатації” не зазначено яких-небудь пошкоджень. Показник одометра зазначено на рівні 186 071 км. (а.с.48).
Митним органом запропоновано декларанту протягом 10 календарних днів надати додаткові документи: якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; митну декларацію країни відправлення.
На повідомлення митниці декларантом 08.07.2019 року надіслано митну декларацію країни експорту №19NLJXD1T3A50YWD50 від 26.06.2019 року.
За результатами розгляду даних додаткових документів посадовою особою митниці сформовано та направлено на адресу декларанта 08.07.2019 року електронне повідомлення №2 в якому зазначено наступне:
- митна декларація країни відправлення №19NLJXD1T3A50YWD50 від 26.06.2019 року (документ надано без перекладу). В зазначеному документі вказано вагу транспортного засобу 1 808 кг, в той час, як задекларовано вагу 1 735 кг.;
- у декларації зазначено документ за №276543, інші документи не зазначені, однак, цей документ до митного оформлення не надавався, до митного оформлення надано документ № 792676, як єдиний документ, що перетнув митний кордон України (не враховуючи реєстраційні документи). Зазначений у митній декларації країни відправлення документ може бути рахунком, проте може бути транспортним документом, про що опосередковано свідчить наявність задекларованого у гр. 14Ь перевізника “Cargo International BV”;
- згідно додатково наданої декларації країни експорту декларантом виступає особа-продавець “Arvlad BV”, проте в рахунку не обумовлені положення та умови здійснення декларування продавцем, а також вартість таких послуг. Умови поставки та передачі транспортного засобу також відсутні;
- додатково наданий витяг цінової системи “SCHWACKE” від 04.07.2019 №002265/30545462, який сформовано експертом ОСОБА_3 , містить ціну за параметрами оцінюваного транспортного засобу (він-код, рік випуску та інші дані), що складає 8 150 євро без урахування транспортних витрат, в той час як декларантом задекларовано вартість 7 100 євро з урахуванням транспортних витрат.
Враховуючи вищезазначене, декларантом надано відомості про те, що заявлена у рахунку № НОМЕР_5 вартість продажу товару на рівні 7000 Євро не відповідає інформації зовнішніх джерел щодо оцінки КТЗ марка - Peugeot, модель - НОМЕР_6 2.0 HDi; номер кузова/ НОМЕР_1 - НОМЕР_7 .
На підставі наявних розбіжностей у числових значеннях заявленої декларантом митної вартості відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості №UА 110000/2019/200132/2 від 08.07.2019 року.
Митна вартість товару скоригована за другорядним методом визначення митної вартості - 2г - резервний метод, ґрунтується на відомостях інформаційних ресурсів митних органів за МД № UА205040/2019/26035 від 29.05.2019 року та розраховується на рівні 9  600 Євро.
Транспортний засіб випущено у вільний обіг за МД №UА110150/2019/229784 від 09.07.2019 року.
Представником позивача направлено Дніпропетровській митниці ДФС лист - заяву про залучення додаткових документів до МД № UA 110150/2019/229176 та скасування рішення про коригування митної вартості № UA 110000/2019/200132/2 від 08.07.2019 року.
До заяви в підтвердження заявленої митної вартості в сумі 7 100 Євро долучено наступні документи:
переклади експертної декларації 9NLJXD1T3A50YWD50 від 26.06.2019 року, технічного паспорту на авто №461436099; рахунку на авто № 792676 від 26.06.2019 року; документ про сплату коштів за авто готівкою від 26.06.2019 року; додаток до довідки про транспортні витрати від 04.07.2019 року; калькуляція витрат та чеки від 29.06.2019 року.
У відповідь Дніпропетровською митницею ДФС направлено лист № 231/ІН/04-50-19-01 від 05.08.2019 року, яким повідомлено, що за результатами проведеного аналізу документів встановлено відсутність у них відомостей, що підтверджують заявлене числове значення транспортної складової митної вартості автомобілю та відомостей щодо ціни, що фактично сплачена за нього, а тому відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості транспортного засобу та скасування рішення про коригування митної вартості № UA110000/2019/200132/2 від 08.07.2019.
Не погодившись з рішенням Дніпропетровської митниці ДФС  №UА 110000/2019/200132/2 від 08.07.2019 року про коригування митної вартості   ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку з вимогою визнати рішення протиправним та скасувати.
Частиною 2    ст. 19 Конституції України     передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України.
Статтею 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені        Конституцією        та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Згідно положень ст.49, 51 - 54,57 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яка визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України; митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.
У випадках передбачених цим Кодексом одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи зазначені у ч.2 цієї статті містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
Визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України здійснюється шляхом послідовного застосування таких методів: основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються; другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості; г) резервного; при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1  ст. 58 цього Кодексу, при цьому    метод визначення митної вартості за ціною договору не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Вказана правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 26.06.2018 року (справа № 814/1996/15), від 19.06.2018 року (справа № 826/6346/16), що враховується судом апеляційної інстанції у відповідності до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.
Разом з тим, стаття 364 МК України встановлює, що умови й порядок пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності, регулюються розділом ХІІ «Особливості пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами». Тобто, норми цього розділу є спеціальними у правовідносинах, які виникають у процесі митного оформлення товарів, що імпортуються громадянами України для потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності.
Так, ст. 368 МК України врегульовано, що для цілей оподаткування товарів, які переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.
За змістом ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно).
Матеріалами справи підтверджено про надання позивачем митному органу документу про сплату коштів за авто готівкою від 26.06.2019 року в розмірі 7  000 Євро, що свідчить про підтвердження здійснення оплати придбаного автомобіля  належним та допустимим доказом, оскільки за умов оплати товару готівкою без банківських платежів позивач не міг надати банківські платіжні документи митному органу з об`єктивних причин через їх відсутність (а.с.19).
Крім того позивачем надано додаток до довідки про транспортні витрати від 04.07.2019 року , калькуляцію витрат та чеки від 29.06.2019 року  щодо придбання  пального,   користування платними дорогами за маршрутом Амстердам-Ганновер-Познань-Лодзь-Люблін-Ягодин 1451км,  які підтверджують понесені  транспортні витрати  на   суму 100 Євро (а.с.21).
До позову позивачем доданий висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 1194т19 від 04.07.2019 року про ідентифікацію транспортного засобу, здійснений судовим експертом ОСОБА_4 (а.с.50-51), за змістом якого позивач придбав бувший у вжитку автомобіль марки   PEUGEOT, модель 3008 2.0 HDI, номер кузова/ НОМЕР_1 - НОМЕР_2 , тип двигуна – дизельний, 2014 року випуску, у документі міститься аналіз ідентифікаційний номера і реєстраційних документів ,його пробіг дата першого допуску 15.12.2014.
В силу викладеного  сукупність відомостей в наданих  митному органу документах  дозволяє зробити висновок щодо придбання позивачем автомобіля марки PEUGEOT, модель 3008 2.0 HDI, номер кузова/ НОМЕР_1 НОМЕР_2 , тип двигуна – дизельний, 2014 року випуску, з урахуванням транспортних витрат за ціною 7  100 Євро.
При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості не міститься посилання на положення ст. 368 Митного кодексу України, якими встановлені особливості оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, а використані загальні положення цього Кодексу.
Так, згідно з ч.4 ст. 368 МК України, у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.
Проте, при прийнятті рішення про коригування митної вартості автомобіля, відповідач виходив з відсутності інформації щодо митних оформлень за ціною договору ідентичних чи подібних товарів, неможливості послідовного застосування інших методів, та можливості використання другорядного методу визначення митної вартості - 2г - резервний метод. При цьому, відсутність цін на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідач не довів, що свідчить про те, що митним органом було допущено помилку при обранні методу визначення митної вартості товару, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару.
Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що митні органи з метою реалізації своїх владних управлінських функцій наділені дискреційними повноваженнями, разом з тим розсуд посадових осіб митного органу при реалізації таких повноважень не є безмежним.
Відповідно до вимог частини 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням викладеного, відповідач на стадії реалізації управлінської функції з самостійного визначення митної вартості товару не забезпечив виконання вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. КАС України, а також не довів правомірність оскаржуваного рішення.
В силу викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправності винесеного Дніпропетровською митницею ДФС рішення про коригування митної вартості №UA110000/2019/200132/2 від 08.07.2019 року та наявності підстав для його скасування.
Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.
У відповідності до приписів ст.139 КАС Україна на користь позивача суд першої інстанції правомірно стягнув оплачений ним судовий збір в сумі 768,40грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Оскільки судом першої інстанції в повному обсязі встановлено обставини, що мають значення для справи та винесено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, відсутні підстави для його скасування.
Керуючись ст. 315, 316, 221, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби, правонаступником якої є Дніпровська митниця Держмитслужби – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року по адміністративній справі №160/7694/19 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 17 червня 2020 року, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови  складений 18 червня 2020 року.  

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай