ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2020 року          м.Дніпро         Справа №  908/1172/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),                         
суддів: Дарміна М.О., Антоніка С.Г.
при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.
представники сторін:
від позивача: Твардієвич Є.О. адвокат, ордер серія АЕ № 1025251  від 09.06.2020 р.;
від позивача: Набока О.Г. в.о. директора, наказ №39-п  від 21.03.2016 р.;
від відповідача: Романцов Л.Д. директор, довіреність б/н  від 04.05.2020 р.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Шовківничий Радгосп "Пологівський" на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.08.2019, ухвалене суддею Носівець В.В., повний текст якого складений 13.08.2019, у справі №908/1172/19 
за позовом державного підприємства Шовківничий Радгосп "Пологівський", Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи
до товариства з обмеженою відповідальністю "Романцови і КО", Запорізька область, Пологівський район, с. Басань
про розірвання договору про надання послуг № 105 від 01.09.2018
та зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Романцови і КО", Запорізька область, Пологівський район, с. Басань
до державного підприємства Шовківничий Радгосп "Пологівський", Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи
про стягнення 314161,71 грн.,
ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року Державне підприємство Шовківничий Радгосп "Пологівський" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Романцови і КО", в якому просить розірвати договір про надання послуг №105 від 01.09.2018. 
Позовні вимоги обґрунтовано істотним порушенням відповідачем своїх договірних зобов`язань за договором про надання послуг № 105 від 01.09.2018. Зокрема, за доводами позивача, акти приймання-передачі наданих послуг за договором не підписані, а їх вартість не сплачена у зв`язку з тим, що ним встановлені дії Виконавця, які суперечать нормам договірного права та які направлені на незаконне збагачення за рахунок майна позивача, що є підставою для розірвання оскаржуваного договору. Так, відповідно до акту № 2 від 11.09.2018 приймання-передачі наданих робіт (послуг) Виконавець посіяв власну озиму пшеницю у кількості 265,40 ц та включив її вартість у вартість послуг, яка склала 242084,32 грн., проте, жоден пункт договору не надавав право та не закріплював обов`язок Виконавця на реалізацію посівного матеріалу позивачу. Також відзначив, що ТОВ "Романцови і КО" сертифікацію на насіння, яке використане при посіві, не отримував, дана юридична особа не внесена до реєстру суб`єктів насінництва та розсадництва, тому реалізовувати власне насіння Виконавець не може. Крім того, послуги з посіву озимої пшениці надані з порушенням агротехнічних вимог, насіння було засіяно менше ніж на 12 см у глибину та без добрива, внаслідок чого, його урожайність може бути низькою. Також ДП Шовківничий Радгосп “Пологівський” зазначив про порушення порядку пред`явлення та складання форми актів приймання-передачі, а саме: акти приймання-передачі наданих робіт (послуг), в порушення п. 3.1 договору, надіслані через місяць після фактично виконаних робіт і в них, в порушення п. 3.1.1 договору, відсутня інформація щодо розшифрування наданих послуг по задіяній техніці, витрат ПММ, міндобрив, номерів оброблених полів, ціни на видів робіт; в порушення п. 3.3 договору, оплата наданих послуг не погоджена в додаткових угодах. Відзначив, що Виконавець ухиляється від надання додаткових угод до оскаржуваного договору, при цьому, оплата наданих послуг, здійснюється замовником послуг відповідно до додаткових угод, укладених до діючого договору, що позбавляє можливості перевірити складені рахунки на предмет відповідності розміру вартості наданих послуг фактично виконаним роботам. Враховуючи наведені порушення, на адресу ТОВ "Романцови і КО" направлено лист про надання згоди на розірвання договору та складення і підписання відповідної додаткової угоди. Відповіді на лист не надійшло, що стало підставою для звернення з даним позовом. 

19.06.2019 товариство з обмеженою відповідальністю "Романцови і КО" звернулося до Господарського суду Запорізької області з зустрічною позовною заявою про стягнення з державного підприємства Шовківничий Радгосп "Пологівський" 314161,71 грн. заборгованості по оплаті виконаних сільськогосподарських механізованих польових робіт за договором про надання послуг № 105 від 01.09.2018, яка складається з: 21 676,38 грн. витрат на надання послуг з виконання сільськогосподарських механізованих польових робіт (посів озимої пшениці), 23 660,53 грн. витрат на надання послуг з виконання сільськогосподарських механізованих польових робіт (культивація), 268 824,80 грн. вартість садивного матеріалу (озима пшениця, БН еліта, сорт Сталева в кількості 265,4 ц). 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем за зустрічним позовом своїх договірних зобов`язань з підписання надісланих позивачем за зустрічним позовом актів фактично виконаних за договором робіт та, відповідно, їх оплати. Нормативно-правовим обґрунтуванням позовних вимог ТОВ "Романцови і КО" зазначені ст.ст. 11, 15, 509, 525, 526, 599 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 05.08.2019 у справі №908/1172/19 (суддя Носівець В.В.) в задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено. 
Стягнуто з державного підприємства Шовківничий Радгосп "Пологівський" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Романцови і КО" 314161,71 грн. заборгованості та  4712,43 грн. судового збору. 
Не погодившись із зазначеним рішенням суду в частині зустрічного позову, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Державне підприємство Шовківничий Радгосп "Пологівський", в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права,  неповне з`ясування всіх обставин справи, просить рішення суду від 05.08.2019 скасувати в частині зустрічного позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити повністю, іншу частину рішення залишити без змін.
При цьому, скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не було прийнято до уваги надану Замовником (апелянтом) до суду претензію, яка направлялася на адресу Замовника, де були зазначені підстави не підписання Актів виконаних робіт. Вказані акти, як про це зазначав представник ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський" під час судового засідання в суді першої інстанції, складені всупереч вимогам п. 3.1.1. Договору.
Апелянт вказує, що суд не прийняв до уваги посилання представника ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський" на відсутність доказів того, що Виконавцем за договором було використано саме озиму пшеницю сорту - Сталева, еліта у кількості 256,40 ц та сертифікації насіння, яке використане при посіві.
Скаржник наголошує, що судом першої інстанції у рішенні зазначено, що матеріали справи містять докази придбання ТОВ "Романцови і КО" насіння озимої пшениці сорту: Сталева, супереліта, з наданням відповідного атестату на насіння, тому відсутні підстави вважати, що Виконавцем роботи здійснено з використанням власного посівного матеріалу неналежної якості. Однак, суд не звернув уваги на те, що пшениця сорту: Сталева, супереліта, була придбана ТОВ "Романцови і КО" в 2016 році, що підтверджується Договором поставки №16/16 від 18.07.16 (т.1 а.с. 220), також за цим договором було придбано пшеницю сорту Шпалівка, супереліта; загальна кількість придбаного товару складає 5 тон; наявний в матеріалах справи Атестат на насіння за №14, також датований 27.07.2016. В подальшому, ТОВ "Романцови і КО" придбану пшеницю сорту: Сталева, супереліта, в 2016 році було висіяно на власних полях, що підтверджується Актом №13 (т.1 а.с. 225) та в 2017 році було отримано насіння озимої пшениці - сорту Сталева, еліта, що підтверджується Протоколом випробування №2709-2710-17 від 14.09.2017 (т.1 а.с. 69) та Протоколом №08-14-028/0041-17 від 26.06.2017, які були надані до суду Позивачем за зустрічним позовом (т. 1 а.с. 68, 69). В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про кількість озимої пшениці - сорту Сталева, еліта, яка була зібрана ТОВ "Романцови і КО" в 2017 році.
Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено письмовий доказ та не надана відповідна оцінка Протоколу польового обстеження насінницького посіву №08-14-028/0041-17 від 26.06.2017, де зазначено в п.3 розділ 2, що агрономом - інспектором в ході обстеження було встановлено сортові якості висіяного насіння: озима пшениця, сорту Супер еліта, за документом - атестат №17 від 27.07.2016; однак, в матеріалах справи міститься Атестат на насіння №14 від 27.07.2016.
Апелянт також наголошує, що не заперечує, що ТОВ "Романцови і КО" виконані сільськогосподарські механізовані посівні роботи на земельних площах Замовника, в той же час, заперечує щодо використання ТОВ "Романцови і КО" під час посівних робіт саме озимої пшениці - сорту Сталева, еліта у кількості 256,40 центнер.
Також апелянт ставить під сумнів час складання документів, а саме - облікових листів по кожному трактористу-машиністу з визначенням, в тому числі, фактично виконаних робіт та використаних матеріалів; калькуляцію витрат на надання послуг з виконання сільськогосподарських механізованих польових робіт (культивація й посів), на які суд першої інстанції послався, як на докази, що підтверджують фактичне виконання видів робіт з їх вартістю, оскільки про вказані документи відповідач за зустрічним позовом дізнався лише під час розгляду справи; позивачем за зустрічним позовом такі документи восени 2018 року не надавались. 
Окремо апелянт звертає увагу суду на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ТОВ "Романцови і КО" використано при виконанні посівних робіт за Договором, саме озиму пшеницю сорту - Сталева, еліта, у кількості 256,40 ц, а не будь-яку іншу, більш низької якості та дешевшої. Зокрема, восени 2018 року ТОВ "Романцови і КО" не були надані Відповідачу будь-які документи на зазначену озиму пшеницю. 
При  цьому, судом першої інстанції не прийнято до уваги, що основним видом діяльності ТОВ "Романцови і КО" є вирощування зернових культур та вказане підприємство володіє великою кількістю земель сільськогосподарського призначення, що підтверджується відповідними довідками (т.1 а.с. 97-100), тому наявний у Позивача посівний матеріал, а саме, - озима пшениця сорту Сталева, еліта, не була засіяна в 2017- 2018 році на власних полях. В 2019 році ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський" зібрано вражай пшениці, яка була засіяна по договору між сторонами; при реалізації зазначеної пшениці, ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський" отримав реєстр, де були зазначені показники пшениці, які свідчать про те, що посівний матеріал, який був використаний ТОВ "Романцови і КО" не відповідає озимій пшениці сорту - Сталева, еліта.

Позивач за зустрічним позовом у відзиві на апеляційну скаргу проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, зазначає, що не дослідження та не прийняття до уваги претензії Відповідача відбулось через неспроможність Відповідача скористатися наданими процесуальним законодавством правом на подання доказів, при наявності створеної судом першої інстанції можливості для подачі таких доказів та їх дослідження у ході розгляду справи.
Щодо доводів апелянта про сумнівність використання у якості доказів наданих Позивачем Облікових листів тракториста-машиніста (форма №67-Б) з огляду на те, що про існування останніх йому стало відомо лише під час розгляду справи по суті, то вони також є безпідставними, оскільки сам по собі факт існування документів, невідомих Відповідачу, не впливає на правову природу цих документів та зміст інформації, що в них міститься.
Доводи скаржника стосовно того, що зібраний ним в 2019 році врожай озимої пшениці за своїми якісними показниками не відповідає врожаю, який би мав бути зібраний при сівбі такого садивного матеріалу, як озима пшениця сорту Сталева, еліта, позивач вважає безпідставними, оскільки на якість врожаю сільськогосподарських культур, в тому числі пшениці озимої, впливає безліч факторів, як природних (кількість сонячних днів на рік, середня температура, кількість опадів, тощо), так і тих що залежать від господаря землі (якість садивного матеріалу, час і якість передпосівної обробки землі; час, якість і періодичність внесення добрив; час, якість і періодичність хімічної обробки врожаю, тощо, час збирання врожаю, місце та умови його зберігання, тощо). При цьому, найменша частина цих факторів дійсно знаходилась в межах впливу Позивача (якість посіву та якість внесеного садивного матеріалу), в той час як значно більша частина факторів знаходилась в межах зони відповідальності відповідача, як користувача земельних ділянок, де здійснювався посів врожаю.

     Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2020 (головуючий суддя Іванов О.Г.) апеляційну скаргу Державного підприємства Шовківничий Радгосп "Пологівський"  залишено без руху з підстав неподання належних та допустимих доказів направлення скарги відповідачу листом з описом вкладення, неподання доказів оплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, неподання доказів в підтвердження отримання рішення суду 16.08.2019, з наданням Відповідачу строку на усунення недоліків апеляційної скарги. 
12.03.2020 від скаржника до суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої додані платіжне доручення № 11 від 10.09.2019 про сплату 7068,65 грн, фіскальний чек, поштова накладна та опис вкладення у цінний лист від 12.03.2020  на адресу ТОВ "Романцови і КО", засвідчена ксерокопія конверту, в якому надійшло оскаржуване рішення суду. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.03.2020 Державному підприємству Шовківничий Радгосп "Пологівський"  відновлено строк подачі апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження у справі №908/1172/19 за апеляційною скаргою позивача на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.08.2019; судове засідання з розгляду апеляційної скарги призначено на 01.04.2020 на 11:30 годину. 
Через запровадження постановою Кабінету Міністрів України  від 11 березня 2020 року N211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2",  зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №215, на всій території України карантину із забороною, зокрема, проведення всіх масових заходів, та встановленням на період дії карантинних заходів на території України тимчасово особливого режиму роботи Центрального апеляційного господарського суду, на виконання рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів № 1 від 17.03.2020 та рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів № 3 від 31.03.2020, слухання справи не відбулось, а учасників справи попереджено, що про дату та час судового засідання вони будуть повідомленні додатково.          
При цьому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-ІХ доповнено розділ Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України пунктом 4 наступного змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені  статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349 , а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)."
Отже, строк розгляду апеляційної скарги не є порушеним. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.05.2020 розгляд справи призначено у судове засідання на 09.06.2020 на 10:30.
20.05.2020 від відповідача за первісним позовом на адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яке задоволено ухвалою від 20.05.2020; розгляд справи вирішено провести в режимі відеоконференції з Пологівським районним судом Запорізької області.
В судовому засіданні 09.06.2020 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
01.09.2018 між Державним підприємства Шовківничий Радгосп "Пологівський" (Замовник за договором, позивач за первісним позовом) та товариством з обмеженою відповідальністю "Романцови і КО" (Виконавець за договором, відповідач за первісним позовом) укладено договір про надання послуг № 105 (надалі – Договір), відповідно до предмету якого Виконавець зобов`язався на свій ризик та власними силами, засобами та матеріалами надати Замовнику визначені в додаткових угодах до договору послуги з виконання сільськогосподарських механізованих посівних робіт на земельних площах Замовника, власною сільськогосподарською технікою та реманентом, у суворій відповідності до агротехнічних вимог, а Замовник зобов`язався прийняти фактично надані послуги та сплатити їх вартість на умовах, визначених даним договором (п.1.1 договору).
Послуги з виконання робіт надаються на паливо-мастильних матеріалах Виконавця з урахуванням п. 2.3 договору (п. 1.2 Договору). 
Згідно з п. 1.3 Договору, в разі виникнення обставин, які не залежать від Замовника, а саме скорочення оптимальних термінів проведення сільськогосподарських механізованих польових робіт, земельні площі можуть бути зменшені або збільшені. Оплата проводиться за фактично надані послуги згідно актів виконаних робіт. 
Пунктом 1.6 Договору передбачено, що за 5 (п`ять) календарних днів до початку надання послуг Замовник попереджає Виконавця у будь-який зручний час про вид послуг та дату початку надання послуг. 
Відповідно до п. 3.1 Договору здавання послуг Виконавцем та приймання їх результатів Замовником оформлюється Актами, які підписуються повноважними представниками сторін протягом 3 (трьох) робочих днів після фактичного надання послуг. 
В актах, наданих Виконавцем, повинна зазначатися наступна інформація: розшифрування наданих послуг  по видам робіт, задіяної техніки, витрат паливо-мастильних матеріалів, міндобрив, засобів захисту рослин та інші матеріали, зазначення кількості оброблених площ та номерів оброблених полів, ціна на вид робіт та загальна вартість наданих послуг та ін. Підписані сторонами Ати здавання-приймання наданих послуг є невід`ємною частиною договору (п. 1.1.3 Договору).
Згідно умов п. 3.4 Договору, сторони домовились, що сума договору складає загальну суму за всіма погодженими сторонами Актами та включає суму ПДВ. 
Відповідно до пунктів 6.1 та 6.2 Договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк дії договору закінчується 31.12.2028. 
На виконання умов Договору Виконавцем виконано сільськогосподарські механізовані польові роботи на землях Замовника площею 88,8 га, за результатами яких складно акти № 1 та № 2 приймання-передачі наданих робіт (послуг) за договором про надання послуг № 105 від 01.09.2018 на суму 23660,53 грн. з ПДВ та на суму 290501,18 грн. з ПДВ, відповідно (а.с.13-14, т.1).
Як вказує Замовник, 10.10.2018 від Виконавця надійшов лист з додатками у вигляді актів приймання-передачі наданих послуг та рахунків з вимогою підписання актів та оплати пред`явлених рахунків. За доводами ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський", акти приймання-передачі наданих послуг не підписані, вартість послуг не сплачено у зв`язку з тим, що ним встановлені дії Виконавця, які суперечать нормам договірного права, які направлені на незаконне збагачення за рахунок майна позивача, що є підставою для розірвання оскаржуваного договору.
В направленій на адресу Виконавця 15.04.2019 претензії № б/н Замовник висловив пропозицію про його розірвання за домовленістю сторін (а.с.20, т.1). 
Відсутність відповіді Виконавця на вказану пропозицію стала підставою для звернення ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський" з первісним позовом про розірвання Договору.
В свою чергу, ТОВ "Романцови і КО", посилаючись на те, що ним взяті на себе зобов`язання щодо здійснення сільськогосподарських механізованих посівних робіт на земельних площах Замовника виконано належним чином, а не підписання Замовником актів приймання-передачі наданих робіт (послуг) за відсутності своєчасно наданих зауважень до виконаних робіт не звільняє Замовника від обов`язку їх оплати, подано зустрічний позов про стягнення заборгованості за виконані за Договором роботи. 

Відмовляючи у задоволенні первісного позову щодо розірвання договору, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для розірвання договору про надання послуг № 105 від 01.09.2018, оскільки наведені ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський" порушення, не є тими істотними порушеннями, що можуть бути підставою для розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін. 
Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі за зустрічним позовом, господарський суд виходив з того, що наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності підтверджують факт виконання позивачем за зустрічним позовом робіт за договором про надання послуг від 01.09.2018 № 105 та їх вартість, що є підставою для задоволення позову. При цьому наявні в матеріалах справи акти виконаних робіт, підписані лише однією стороною (позивачем за зустрічним позовом) визнані належним підтвердженням виконання ТОВ "Романцови і КО" своїх обов`язків за договором про надання послуг, оскільки докази направлення актів містяться у справі та визнаються відповідачем за зустрічним позовом, в той час, як відповідачем в порушення вимог ст.ст.73, 74 ГПК України не надано доказів направлення мотивованої відмови від підписання актів, в разі наявності суттєвих недоліків у виконаних роботах.  
Саме незгода апелянта з рішенням суду в частині зустрічного позову і є предметом апеляційного оскарження. Тому за приписами частини 1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, оскільки рішення суду в частині відмови у розірванні договору про надання послуг № 105 від 01.09.2018 заявником апеляційної скарги не оскаржується, тобто не є вимогою апеляційної скарги, тому суд апеляційної інстанції законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно задоволення зустрічного позову з наступних мотивів.
Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Зазначена стаття повністю кореспондується зі ст.174 Господарського кодексу України. 
Згідно  ст. 628 ЦК України  зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Таким чином, суд першої інстанції правильно кваліфікував відносини, які виникли між сторонами по справі на підставі договору (його предмету), договором, що містить елементи різних договорів, зокрема підряду і надання послуг, тобто змішаним, тому в частині кінцевого результату – оброблені земельні площі в певний строк спеціальними агрегатами/реманентом, до зобов`язань сторін слід застосовувати норми права, що регулюють підрядні правовідносини; а в частині належного технологічного процесу виконання окремих видів робіт і дій відповідної якості - до зобов`язань сторін застосовуються норми права, що регулюють питання надання послуг.
Правовідносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору надання послуг є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі Договору надання послуг, є господарськими зобов`язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ч. 1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому  посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Статтею 882 ЦК України визначено порядок передання та прийняття робіт.
Замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.
Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. 
Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
За приписами ч.1 ст.854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом першої інстанції при розгляді справи, за умовами п. 3.1 Договору акти здавання послуг Виконавцем та прийняття їх результатів Замовником оформлюється Актами протягом трьох робочих днів після фактичного надання послуг. 
10.10.2018 листом №150 Виконавцем (позивачем за зустрічним позовом)  направлено замовнику (відповідачу за зустрічним позовом) акти приймання-передачі наданих послуг №№ 1, 2 від 11.09.2018 та рахунків №32 від 29.08.2018, №№36, 37 від 30.09.2018 з вимогою підписання актів та оплати пред`явлених рахунків. 
Вказаний лист отримано відповідачем 20.10.2018, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним у справі (а.с.128, т.1).

Частиною 1 статті 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Крім того, ст. 882 ЦК України визначає порядок передання і прийняття виконаних належним чином робіт і надає замовнику право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети.
Оскільки умови Договору є обов`язковими до виконання обома сторонами і зобов`язання має виконуватися належним чином, ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський" повинен був виконати свої зобов`язання за договором щодо прийняття виконаних робіт і підписання актів належним чином і у встановлений строк, а у разі виявлених недоліків, надати вмотивовану відмову під їх прийняття. 
В пункті 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013 № 01-06/374/2013 "Про практику вирішення спорів, пов`язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)" зазначено, що відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.
У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.
Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 02.10.2012 у справі № 23/236, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.08.2019 по справі №917/1489/18.
Натомість, ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський" не надано суду доказів вмотивованої відмови від підписання актів приймання-передачі наданих робіт (послуг) у встановлені договором та законодавством строки або виконання свого обов`язку по прийняттю робіт.
Разом з тим, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. 
Проте, ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський", в порушення ст. ст. 73, 74 ГПК України не доведено таких обставин.
Таким чином, ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський" акти приймання-передачі наданих послуг не підписало, вартість послуг не сплатило, мотивованої відмови у підписанні актів виконаних робіт у передбачений договором та законом строк позивачу за зустрічним позовом не направило. В зв`язку з чим акти приймання-передачі наданих робіт (послуг) № 1 та № 2 від 11.09.2018 обґрунтовано визнані судом першої інстанції належним підтвердженням виконання ТОВ "Романцови і КО" своїх обов`язків за договором про надання послуг № 105 від 01.09.2018.
Отже, з огляду на вище викладені норми чинного законодавства, не підписання замовником актів приймання-передачі наданих робіт (послуг) № 1 та № 2 від 11.09.2018 не звільняє замовника від обов`язку щодо їх оплати.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення зустрічного позову та стягнення з ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський" 314 161,71 грн. заборгованості за виконані роботи.

Відносно посилання ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський" на невчасне направлення актів, вказане порушення Виконавця не звільняє Замовника від покладених на нього умовами договору та в силу Закону зобов`язань. 

Доводи заявника апеляційної скарги про не прийняття судом до уваги претензії (б/н та б/д), яка направлялася на адресу Замовника (Позивача), де були зазначені підстави не підписання актів (актів виконаних робіт) є необґрунтованими та безпідставними, оскільки такі докази подані апелянтом суду першої інстанції 05.08.2019, вже після початку розгляду справи по суті, з клопотанням про долучення доказів (серед яких містилася й претензія Відповідача - лист № 5 від 13.11.2018, адресований Позивачу). 
Таким чином, суд, виходячи з мотивів порушення Відповідачем строків подання доказів, клопотання останнього долучив до матеріалів справи, проте, до уваги не приймав та оцінку не надавав; вказане знайшло свої відображення в описовій частині рішення. Отже, з урахуванням приписів ст.13 ГПК України, не дослідження та не прийняття до уваги претензії Відповідача відбулось через неспроможність Відповідача скористатися наданими процесуальним законодавством правом на подання доказів, при наявності створеної судом першої інстанції можливості для подачі таких доказів та їх дослідження у ході розгляду справи.
Крім цього, сам текст претензії (лист Відповідача № 5 від 13.11.2018) містить незгоду Відповідача з підписанням актів виконаних робіт з огляду на "завищення вартості послуг" та ненаданням Позивачем "документів, що підтверджують якість наданих послуг агротехнічним вимогам". 
В той же час, питання вартості наданих Позивачем послуг з виконання сільськогосподарських механізованих польових робіт (культивація й посів), вартості садивного матеріалу та якості наданих послуг агротехнічним вимогам були предметом дослідження в суді першої та апеляційної інстанції, тому факт та вартість таких робіт підтверджена зібраними в ході судового розгляду доказами, дослідженими за участі Відповідача, і самим Відповідачем (виходячи зі змісту апеляційної скарги) не оспорюється та визнається.
Також Відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами існування певних агротехнічних вимог, яким мають відповідати надані Позивачем послуги з виконання сільськогосподарських механізованих польових робіт (культивація й посів).
Крім цього, право на відмову від прийняття результатів послуг з виконання сільськогосподарських механізованих польових робіт на землях Відповідача виникає за наявності вмотивованої відмови, яка передбачає наявність обґрунтування такої відмови з посиланням, в тому числі, на нормативні документи, стандарти, розрахунки, наявні та загальнодоступні документи, тощо. Таке право на відмову не виникає у разі простого посилання на причини відмови без їх обґрунтування.

Доводи заявника апеляційної скарги про відсутність доказів використання Позивачем саме озимої пшениці – сорту Сталева, еліта, відсутність відомостей щодо її кількості та невідповідність номера атестату номеру, зазначеному в протоколі польового обстеження насінницького посіву, то вони є безпідставними й необґрунтованими, з огляду на наступне.
Як слідує з п. 1.1 Договору Виконавець зобов`язався на свій ризик та власними силами, засобами та матеріалами надати Замовнику визначені в додаткових угодах до договору послуги з виконання сільськогосподарських механізованих посівних робіт на земельних площах Замовника.
Матеріали справи не містять будь-яких додаткових угод до даного Договору, в тому числі й угод, за якими на Позивача покладався б обов`язок використання саме озимої пшениці – сорту Сталева, еліта.
Отже, вимоги щодо сорту та якості посівного матеріалу залишилися сторонами неузгодженими.
В той же час, відсутність узгоджених сторонами додаткових угод щодо погодження сорту та якості посівного матеріали, оплати наданих послуг та ін., виключає кваліфікацію Договору про надання послуг № 105 як неукладеного, оскільки матеріалами справи підтверджено, що спірний договір сторонами фактично виконувався.
Саме така правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.11.2018 у справі № 926/3397/17, постановах Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 914/2846/14, від 06.07.2016 у справі № 914/4540/14.
Таким чином, через неузгодженість сторонами сорту та якості посівного матеріалу Відповідач взагалі не мав права вимагати від Позивача використання останнім у якості посівного матеріалу саме озимої пшениці – сорту Сталева, еліта.

В той же час, колегією суддів досліджено атестат № 14 від 27.07.2016 та протокол № 08-14-028/0041-17 польового обстеження насінницького посіву від 26.06.2017, протокол випробування за № 2709-2710-17 від 14.09.2017.
Вказаний протокол випробувань містить дані про об`єкт дослідження - партію (№ UA 08-14-028/0041-17) насіння пшениці озимої, БН еліта, сорту Сталева, із зазначенням маси партії - 50 000,00 кг (50 т). 
Доводи Позивача про те, що наявність вказаної кількості насіння пшениці озимої, БН еліта, сорту Сталева дозволила йому закрити як власні потреби, так і виконати роботи з посіву 265,4 ц (26,540 т) на належних Відповідачу полях, є більш вірогідними, ніж протилежні заперечення відповідача. 
Відтак, дослідженні судом докази, що були наявні в розпорядженні Відповідача, містять дані про кількість озимої пшениці - сорту Сталева, еліта, яка була зібрана Позивачем в 2017 році, в тому числі тої, яка була використана Позивачем при виконанні укладеного з Відповідачем договору. Окрім цього, в матеріалах справи міститься акт витрат насіння та садивного матеріалу від 11.09.2018, який теж був предметом дослідження в суді першої інстанції, який підтверджує використання пшениці "Сталева еліта" в кількості 265,4 ц для сівби на земельних ділянках Відповідача.
При цьому, Відповідач, маючі аналогічні за змістом права щодо подання доказів на обґрунтування своїх доводів, ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не надав жодного доказу, який би підтверджував його доводи з приводу використання Позивачем іншого, ніж озима пшениця сорту Сталева, еліта, садивного матеріалу.

Протокол № 08-14-028/0041-17 польового обстеження насінницького посіву від 26.06.2017 дійсно в розділі II містить посилання на атестат № 17 від 27.07.2016. В той же час, в розділі І вказаного вище протоколу міститься посилання на атестат № 14 від 27.07.2016.
Зміст атестату № 14 від 27.07.2016, а також зміст протоколу №08-14-028/0041-17 польового обстеження насінницького посіву від 26.06.2017 дає можливість стверджувати про наявність в протоколі друкарської помилки в розділі II цього протоколу (в зазначенні номеру атестату від 27.07.2016). При цьому, наявність такої друкарської помилки ніяким чином не впливає на чинність самого протоколу №08-14-028/0041-17 польового обстеження насінницького посіву від 26.06.2017 та достовірність даних, що містяться в ньому.

Щодо доводів апелянта про сумнівність використання у якості доказів наданих Позивачем Облікових листів тракториста-машиніста (форма №67-Б) з огляду на те, що про існування останніх йому стало відомо лише під час розгляду справи по суті, то вони також є безпідставними, оскільки сам по собі факт існування документів, невідомих Відповідачу, не впливає на правову природу цих документів та зміст інформації, що в них міститься.
Форма облікового листа тракториста-машиніста (форма №67-Б), затверджена наказом Міністерства сільського господарства СРСР від 13.12.1977 за №269-2. Тому, за відсутності іншої форми, затвердженої за часів незалежності України, використовується Позивачем для цілей бухгалтерського обліку, зокрема, з метою списання паливно-мастильних матеріалів. Вказані форми облікового листа машиніста-тракториста використовувались Позивачем як в 2019, 2018, 2017 роках, так і 10 років назад. На підставі вказаних первинних документів Товариством здійснювалося списання паливно-мастильних матеріалів, облік робочого часу, тощо; дані бухгалтерського обліку, в свою чергу, слугували підставою для формування податкового обліку Позивача і подачі відповідної податкової звітності. В кінці 2019 року правильність та своєчасність сплати податків та зборів до відповідних бюджетів різних рівнів була предметом перевірки зі сторони контролюючих органів, за результатами якої будь-яких донарахувань щодо безпідставності віднесення паливно-мастильних матеріалів до складу витрат за 2017-2019 роки на підприємстві позивача виявлено не було. В той же час, будь-яких доказів з приводу "сумнівності" наданих Позивачем облікових листів трактористів-машиністів, апелянтом суду надано не було.

Також суд приймає до уваги надані 15.07.2019 ТОВ "Романцови і КО" протоколи огляду місця події від 25.06.2019, складені ст. слідчим СВ Пологівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на підставі слідчого судді (заяви про подію) за участю представників ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський" та ТОВ "Романцови і КО", яким підтверджується факт виконання робіт на земельних ділянках площею -  16,01 га, 8,3696 га, 0,7818 га, 1,4 га,3,6 га, 2,1513 га, 12,0015 га, 6,1615 га, 6,252 га,16,8505 га, 19,1218 га. В зазначених протоколах вказано, що земельні ділянки засіяні повністю озимою пшеницею, що перебуває в стадії дозрівання. 
Також до матеріалів справи долучено протокол допиту потерпілого ОСОБА_1 від 03.06.2019 та протокол допиту свідка ОСОБА_2 (в.о. директора ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський") від 04.06.2019, складені прокурором Пологівського відділу Токмацької місцевої прокуратури та протокол допиту свідка ОСОБА_3 від 18.04.2019, складений ст. слідчим СВ Пологівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. 
По суті наданих пояснень у вказаних протоколах встановлено наступне: 
- господарські взаємовідносини сторін врегульовувались договором про співробітництво № 63 від 21.05.2018 щодо надання допомоги по обробці земельних ділянок площею 880,8 га; 
- на виконання договору № 63 ТОВ "Романцови і КО" виконані роботи та надано відповідний Акт, який підписано ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський" без зауважень; 
- договір розірвано додатковою угодою від 30.08.2018 за згодою сторін, заборгованість не сплачено;
- 01.09.2018 укладено договір № 105 на надання послуг з виконання сільськогосподарських механізованих польових робіт на земельних ділянках площею 88,8 га;
- 10.09.2018 ТОВ "Романцови і КО" здійснено посів озимої пшениці в присутності в.о. директора ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський" Набоки Олександра Григоровича;
- за поясненнями ОСОБА_2 , акти не підписані і роботі не оплачені, оскільки виникли зауваження щодо неналежного посівного матеріалу та завищення його обсягу; сівби без добрив та протравлення посівного матеріалу. 
Таким чином, виконання ТОВ "Романцови і КО" на замовлення ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський" сільськогосподарських механізованих польових робіт на земельних ділянках загальною площею 88,8 га є підтвердженим.
Щодо посилання на сівбу без добрив та підготовки посівного матеріалу, колегія суддів відзначає, що під час підготовчого провадження 31.07.2019 ТОВ "Романцови і КО" надано копії протоколів допитів свідків від 27.07.2019 – шести трактористів-машиністів с/г виробництва ТОВ "Романцови і КО" та головного агронома ТОВ "Романцови і КО", складені ст. слідчим СВ Пологівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, за змістом яких, посівний матеріал був оброблений спеціальними хімікатами, при посіві озимої пшениці знаходився безпосередньо ОСОБА_2 і жодних претензій щодо посівного матеріалу та якості робіт не виказував.
Відносно доводів про відсутність в актах №№ 1, 2 приймання-передачі наданих робіт (послуг) від 11.09.2018 інформації що розшифрування наданих послуг та витрат, матеріали справи містять - облікові листи по кожному трактористу-машиністу з визначенням, в тому числі, фактично виконаних робіт та використаних матеріалів; калькуляцію витрат на надання послуг з виконання сільськогосподарських механізованих польових робіт (культивація й посів) (арк. справи 132-143, том 1).
Таким чином, вищенаведені заперечення ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський" спростовуються матеріалами справи. 

Використання стороною договору (ТОВ "Романцови і КО") власного садивного матеріалу при посіві та невчасне направлення актів виконаних робіт не є істотним порушенням договору і ніяк не позбавляє іншу сторону договору (ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський") того, на що він розраховував при укладенні договору. Включення вартості садивного матеріалу до вартості наданих послуг вже стосується розрахунків між сторонами, а ніяк не вказує на істотне порушення його умов. 
Щодо посилання ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський" на відсутність сертифікації насіння, яке використане при посіві, та не внесення ТОВ "Романцови і КО" до реєстру суб`єктів насінництва та розсадництва суд зазначає, що використання власного садивного матеріалу при посіві не може вважатися реалізацією садивного матеріалу.
Статтею 1 Закону України "Про насіння і садивний матеріал" визначено, що реалізація насіння або садивного матеріалу - діяльність юридичних осіб та/або фізичних осіб - підприємців з продажу та/або постачання насіння або садивного матеріалу.
Предметом оспорюваного Договору є надання послуг (виконання робіт), а не передача (поставка) садивного матеріалу, тобто його реалізація. Отже, посилання ДП Шовківничий Радгосп "Пологівський" на порушення Виконавцем умов договору шляхом незаконної реалізації власного садивного матеріалу є необґрунтованими. 
Відповідно до частинні статті 12 Закону фізичні особи - підприємці та юридичні особи мають право на виробництво насіння та/або садивного матеріалу, за умови додержання майнових прав інтелектуальної власності на сорти рослин.
Згідно з частиною 2 статті 12 Закону фізичні особи - підприємці та юридичні особи мають право на виробництво насіння і садивного матеріалу для його реалізації, за умови їх включення до Реєстру суб`єктів насінництва та розсадництва, - а також у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини 3 статті 12 Закону фізичні особи - підприємці та юридичні особи, не включені до Реєстру суб`єктів насінництва та розсадництва, мають право здійснювати реалізацію насіння і садивного матеріалу лише за умови наявності сертифікатів на насіння та/або садивний матеріал та додержання майнових прав інтелектуальної власності на сорти рослин.
Відтак, законодавство у сфері виробництва та обігу насіння та садивного матеріалу допускає можливість реалізації садивного матеріалу без включення суб`єкта реалізації до відповідного Реєстру суб`єктів насінництва та розсадництва.
Законодавчі вимоги щодо наявності сертифікату на садивний матеріал встановлюються до випадків реалізації останнього. Передача садивного матеріалу на виконання Договору не є реалізацією, а відтак не потребує наявності відповідного сертифікату.
Крім того, доказів наявності/передачі Виконавцю робіт іншого (власного або придбаного у третіх осіб) садивного матеріалу Замовником не надано.

Доводи скаржника стосовно того, що зібраний ним в 2019 році врожай озимої пшениці за своїми якісними показниками не відповідає врожаю, який би мав бути зібраний при сівбі такого садивного матеріалу, як озима пшениця сорту Сталева, еліта, є безпідставними, оскільки на якість врожаю сільськогосподарських культур, в тому числі пшениці озимої, впливає безліч факторів, як природних (кількість сонячних днів на рік, середня температура, кількість опадів, тощо), так і тих що залежать від господаря землі (якість садивного матеріалу, час і якість передпосівної обробки землі; час, якість і періодичність внесення добрив; час, якість і періодичність хімічної обробки врожаю, тощо, час збирання врожаю, місце та умови його зберігання, тощо).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що  розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,  правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Шовківничий Радгосп "Пологівський", м. Пологи Запорізької області  на рішення Господарського суду Запорізької області від 05.08.2019 у справі  №908/1172/19 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 05.08.2019 у справі  №908/1172/19 – залишити без змін.
Судові витрати по справі Державного підприємства Шовківничий Радгосп "Пологівський", м. Пологи Запорізької області за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.    
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 18.06.2020.  

Головуючий суддя                                                                                О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                    М.О. Дармін 

Суддя                                                                                                    С.Г. Антонік