Ухвала
 
23 березня 2020 року
 
м. Київ
 
справа № 182/2214/16-ц
провадження № 61-40892св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач -   ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
третя особа - приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенко Станіслав Олександрович,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року в складі судді Рунчевої 0. В. та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року в складі колегії суддів: Барильської А. П., Бондар Я. М., Зубакової В. П.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
 
У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенко С. О., про визнання договорів недійсними, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, поновлення запису про державну реєстрацію прав власності.
В обґрунтування позову вказувала на те, що в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває справа № 182/5518/15-ц, за її позовом про стягнення боргу з урахуванням пені, індексу інфляції та 3 % річних з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , які є спадкоємцями померлого боржника ОСОБА_6 .
 
Під час розгляду зазначеної вище цивільної справи, ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2015 року забезпечено її позов до спадкоємців боржника. Накладено арешт на майно боржника та оголошена заборона на його відчуження, зокрема, на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 та на 3/85 частини нежитлової будівлі АДРЕСА_2 , заборонено відчуження зазначеного вище нерухомого майна до вирішення спору по суті.
 
Проте, всупереч існуючої ухвали суду про заборону відчуження майна, достовірно знаючи про зазначене вище судове рішення, відповідач ОСОБА_2 , з метою ухилення від виконання грошового зобов`язання, усвідомлюючи, що спірне майно знаходиться під забороною відчуження, 16 серпня 2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину на зазначене вище нерухоме майно та одночасно уклала договір дарування спірного майна, а саме: 3/85 частини нежитлової будівлі АДРЕСА_2 , за умовами якого ОСОБА_3 прийняла в дар від відповідача зазначене вище нерухоме майно.
 
Звертала увагу на те, що в подальшому, ОСОБА_3 перепродала спірне майно ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 15 березня 2016 року.
 
Посилаючись на те, що договір дарування та договір купівлі-продажу зазначеного вище спірного нерухомого майна, укладені всупереч ухвалі суду про заборону відчуження майна та є такими, що не відповідають вимогам закону, ОСОБА_1 , з урахуванням уточнення позовних вимог, просила визнати недійсним договір дарування від 16 серпня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , предметом якого є 3/85 частини нежитлової будівлі АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Романенко С. О., зареєстрований в реєстрі за № 511; скасувати рішення приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенка С. О. від 16 серпня 2015 року № 23701821 про державну реєстрацію права власності на 3/85 частини нежитлової будівлі АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 та скасувати відповідний запис про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав; визнати недійсним договір купівлі-продажу зазначеного вище спірного нерухомого майна від 15 березня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенко С. О. зареєстрований в реєстрі за № 123; скасувати рішення приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенка С. О. від 18 березня 2016 року № 28799873 про державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_4 та скасувати відповідний запис про реєстрацію у Державному реєстрі речових прав; поновити запис у Державному реєстрі про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: на 3/85 частини нежитлової будівлі АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 , якій був внесений на підставі свідоцтв про право власності від 16 серпня 2015 року, що видані приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенко С. О., за рішенням цього ж нотаріуса про державну реєстрацію прав від 16 серпня 2015 року № 23700874.
 
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від  26  січня 2018 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування 3/85 частини нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений 16 серпня 2015 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенком С. О. та зареєстрований в реєстрі за № 511. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.
 
Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову. Визнано недійсним договір дарування 3/170 частини нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений 16 серпня 2015 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенком С. О. та зареєстрований в реєстрі за № 511, частка у праві власності являє собою вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 103,1 кв. м та складається із: приміщення № 2 - 28,2 кв. м; приміщення № 21- 18,3 кв. м, приміщення № 211 - 24,0 кв. м; приміщення № 3 - 19,9 кв. м; приміщення № 5 -12,7 кв. м. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційних скарг та позиція інших учасників справи
 
У липні 2018 року ОСОБА_2 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
У липні 2018 року ОСОБА_3 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
У липні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду в частині визнання недійсним договору дарування 3/170 частини нежитлової будівлі, залишити в цій частині рішення суду першої інстанції, а також скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної частини нежитлової будівлі, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
У серпні 2019 року ОСОБА_2 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_7 , у якому зазначала про безпідставність її доводів.
 
У серпні 2019 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду відзив на касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у якому просила залишити їх без задоволення.
 
У серпні 2019 року ОСОБА_2 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду відповідь на відзив ОСОБА_1 у якому зазначала, остання безпідставно зазначає про те, що вона направляла на адресу нотаріуса вимоги до спадкоємців, оскільки заява позивача не містила ніяких вимог.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
У липні 2018 року касаційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 передано на розгляд судді-доповідачу Пророку В. В.
 
Розпорядженням Заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 14 червня 2019 року № 698/0/26-19 призначено повторний автоматизований розподіл указаних касаційних скарг, у зв`язку з обранням судді Пророка В. В. до Великої Палати Верховного Суду.
 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2019 року касаційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року, витребувано матеріали справи № 182/2214/16-ц із Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області та надано учасникам справи строк на подання відзивів на касаційну скаргу.
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Позиція Верховного Суду
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенко Станіслав Олександрович, про визнання договору дарування недійсним, визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, поновлення запису про державну реєстрацію прав власності, за касаційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 01 квітня 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                        І. Ю. Гулейков

 О. В. Ступак

 Г. І. Усик