Справа № 146/129/14-ц
Провадження № 22-ц/801/1098/2020
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Скаковська І. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року	Справа № 146/129/14-ц	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,
за участі секретаря судового засідання Безрученко Н.Р., представника ОСОБА_1 – адвоката Дунаєва І.Б., державного виконавця Ющищена В.В., розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 30 березня 2020 року, у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання до вчинення дій, 

в с т а н о в и в:

21 лютого 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання до вчинення дій, посилаючись на те, що в провадженні Томашпільського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває на виконанні виконавче провадження ВП № 61286478 за яким, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 14 лютого 2020 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі 50 грн щомісячно на кожну дитину.
14 лютого 2020 року державним виконавцем Томашпільського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ющишеним В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скаржником отримано 17 лютого 2020 року.
Вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою з наступних підстав.
Так, постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена на підставі виконавчого листа № 2/146/91/14.
Однак, в липні 2019 року ОСОБА_3 через свого представника звернулася до Томашпільського районного суду Вінницької області з позовом про збільшення розміру аліментів на дітей, який було частково задоволено та вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 1200 грн на кожну дитину але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили. 
Рішення суду набрало законної сили 16 вересня 2019 року.
На підставі даного рішення суду ОСОБА_3 було видано виконавчий лист № 1416/1032/19, з яким остання звернулася до Томашпільського ВР ДВС про примусове виконання рішення суду.
03 жовтня 2019 року держаним виконавцем Ющишеним В.В. відкрито виконавче провадження ВП № 60225248. 
Проте, згідно абзацу п`ятого резолютивної частини рішення суду вирішено виконавчий лист, виданий на виконання рішення Томашпільського районного суду Вінницької області по цивільній справі № 2/146/91/14 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей – відкликати після набрання даним рішенням законної сили.
Тобто на підставі п. 10 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має повернути до суду виконавчий лист без виконання у зв`язку з відкликанням виконавчого листа судом.
Рішення про зміну розміру аліментів набрало законної сили, а отже виконавчий лист мав би бути повернутий до суду.
Натомість державний виконавець Ющишен В.В. маючи на виконанні виконавче провадження ВП № 60225248, відкрите згідно його постанови від 03 жовтня 2019 року, 14 лютого 2020 року виносить ще одну постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61286478, виконавчий лист у якому відкликаний судом ще у вересні 2019 року. 
В зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду зі скаргою, в якій просить: визнати неправомірними дії державного виконавця Ющишена В.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61286478 від 14 лютого 2020 року неправомірними; зобов`язати державного виконавця Томашпільського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ющишена В.В. усунути порушення шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 61286478 та повернути виконавчий лист № 2/146/91/14 без виконання до Томашпільського районного суду Вінницької області, який видав виконавчий документ.
Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 30 березня 2020 року в задоволенні скарги відмовлено.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив зазначену ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
 Судом встановлено, що рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2019 року справа № 146/1032/19 змінено розмір стягнення аліментів, що стягується за рішенням Томашпільського районного суду від 25 лютого 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , жительки АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі по 1200 грн (одна тисяча двісті гривень) на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішення законної сили. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Виконавчий лист, виданий на виконання рішення Томашпільського районного суду Вінницької області по цивільній справі № 2/146/91/14 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - відкликати після набрання даним рішенням суду законної сили.
               03 жовтня 2019 року державним виконавцем Томашпільського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ющишеним В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60225248, з виконання виконавчого листа № 146/1032/19 виданого Томашпільським районним судом Вінницької області.
              Крім того, 09 січня 2020 року Томашпільським районним судом Вінницької області видано дублікат виконавчого листа № 2/146/91/14 відповідно до якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн на кожну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 23 січня 2014 року.
              На виконання вказаного виконавчого листа, 14 лютого 2020 року державним виконавцем Томашпільського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ющишеним В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61286478.
Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання до вчинення дій, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець при відкритті виконавчого провадження ВП № 61286478 діяв відповідно до закону та в межах своїх повноважень.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.
Згідно п. 7 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.
З матеріалів справи вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів за рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області по цивільній справі № 2/146/91/14, відповідно до якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн на кожну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 23 січня 2014 року погашена не була та складає 26 053,94 грн.
Доводи апелянта про те, що державний виконавець мав повернути виконавчий лист № 61286478 відповідно до рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 15.08.2019 року, не заслуговує на увагу з огляду на таке.
Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для сплати аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».
Як вже було зазначено вище, ОСОБА_2 не була погашена заборгованість по сплаті аліментів в сумі 26 053,94 грн за рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2014 року у цивільній справі № 2/146/91/14.
Відтак, оскільки існує заборгованість за виконавчим листом № 61286478 державний виконавець в межах своїх повноважень правомірно відкрив виконавче провадження та продовжує виконавчі дії в рамках даного виконавчого провадження. Виконавчий лист має бути повернутий після сплати всієї суми боргу по сплаті аліментів.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні скарги, постановив ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.
Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенції) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
       Ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 30 березня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 17 червня 2020 року.

Суддя-доповідач:                           В.П. Рибчинський
Судді:                                                         Л.О. Голота                                                                          Т.О. Денишенко