УХВАЛА

21 травня 2020 року 
м.Київ
справа №9901/103/20
адміністративне провадження №Зі/9901/99/20

Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Желтобрюх І.Л., розглянувши одноособово у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Уханенка Сергія Анатолійовича у справі №9901/103/20, -
В С Т А Н О В И В:
13 травня 2020 року на адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1  про відвід судді Уханенка С.А. від розгляду справи №9901/103/20 з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 36 КАС України, а саме: у зв`язку із наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. 
Як на одну із таких обставин заявник посилається на публікацію ним на своїй сторінці у соціальній мережі «Facebook» низки негативних відгуків щодо процесуальних рішень судді Уханенка С.А. у цій справі, що, на переконання заявника, може сформувати уявлення про заінтересованість судді в результаті розгляду справи. 
Ухвалою від 19 травня 2020 року колегія суддів Верховного Суду, уповноважена на розгляд і вирішення справи по суті, передала заяву на вирішення судді, що не входить до складу суду, в порядку статті 40 КАС України. Висловлення заявником низки міркувань щодо процесуальних дій судді у цій справі в мережі «Facebook» колегія суддів визнала створенням штучних підстав до формування бажаного складу суду, у зв`язку з чим визнала заявлений судді Уханенкові С.А. відвід необґрунтованим. 
За приписами частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. В цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі №9901/103/20 як суддю, уповноважену на вирішення питання про відвід судді Уханенка Сергія Анатолійовича від розгляду цієї справи, визначено Желтобрюх І.Л. 
Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передане на вирішення заява про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.
При цьому, як вбачається із приписів частини четвертої статті 40 КАС України (речення друге) судді,  визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу не може бути заявлений відвід, що, однак, не виключає можливість заявлення суддею самовідводу від розгляду такого процесуального питання, у разі встановлення обставин, передбачених статтями 36-37 КАС України.
20 травня 2020 року мною було заявлено самовідвід від розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Уханенка Сергія Анатолійовича у справі №9901/103/20, у зв`язку із встановленням обставин, які унеможливлюють вирішення мною переданого на розгляд процесуального питання.
Враховуючи, що ані КАС України, ані Положенням про автоматизовану систему документообігу суду не передбачено процесуальної та технічної можливості визначення іншого складу суду для вирішення заявленого самовідводу за обставин, що склалися, вважаю єдино можливим розгляд і вирішення цього питання здійснити одноособово в порядку письмового провадження у відповідності до приписів частини восьмої статті 40 КАС України.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 36-37 КАС України.
Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КАС суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Підставою до заявлення мною самовідводу слугували обставини, наведені заявником як обґрунтування своєї позиції, а саме:  наявність судової практики щодо позитивного вирішення питання про відвід суддів у низці проваджень, де, серед інших, вказані і справи №826/15514/16 та №9901/622/18, у яких за подібних обставин мною було прийнято рішення про самовідвід, яке було підтримане колегією суддів. 
У відповідності до пункту 12 Висновку N 1 (2001) КРЄС для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 1 січня 2001 року незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального  принципу:  "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. 
Оскільки під час вирішення питання щодо відводу, суддя, уповноважений на його розгляд, має об`єктивно та неупереджено надати оцінку (переоцінки) як усім доводам і аргументам заявника, так і позиції колегії суддів щодо них, з метою уникнення переоцінки власної процесуальної поведінки, вважаю за необхідне відвестися від вирішення  заяви ОСОБА_1 про відвід судді Уханенка С.А. від розгляду справи №9901/103/20.
Керуючись статтями 31, 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У Х В А Л И В :
Відвести  суддю Желтобрюх І.Л. від вирішення  заяви ОСОБА_1 про відвід судді Уханенка С.А. у  справі №9901/103/20.
Передати матеріали заяви про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Уханенка С.А. у справі №9901/103/20 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та Тимчасовими засадами використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                    І.Л. Желтобрюх