Дата документу  Справа № 332/245/20 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №332/245/20                                                Головуючий в 1 інст. Сінєльнік Р.В.
Провадження №33/807/189/20                                                 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2020 року                                                         місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Хотька С.С. розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2020 року, якою 

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою:  АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, 30.01.2020 року о 22-32 год. в м. Запоріжжя, по вул. Житомирська, 119, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку, в медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медзакладу № 543 від 30.01.2020 року, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР. Від керування транспортним засобом водій відсторонений , про повторність попереджений.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанці,  ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що судом були порушені права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: відсутня інформація про направлення повістки про виклик до суду або повернення листа, порушено право надати пояснення по справі його адвокатом, відмовлено у клопотанні адвоката про перенесення справи. Також, судом не було досліджено докази відео фіксації місця правопорушення, не досліджено  протокол, в якому в графі свідки відсутня інформація, відсутній акт на огляд на стан сп`яніння та акт про медичне обстеження, направлення  до медичного закладу складено у відсутність свідків, порушено право на виклик свідків до суду, працівником поліції не було роз`яснено права та обов`язки. Крім того, порушено право заявити клопотання про направлення справи за підсудністю за місцем реєстрації авто та реєстрації ОСОБА_1 . На думку апелянта, дії працівників поліції суперечать їх посадовій інструкції, оскільки було дозволено сісти за кермо та відігнати авто неподалік до його друга, що підтверджується відеозаписом. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1  - адвоката Хотька С.С., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 316513 від 30.01.2020  року (а.с. 3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.01.2020 року (а.с. 5),  висновком  щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 543 від 30.01.2020 року (а.с. 6), рапортом капрала поліції В2Р2Б1 УПП в Запорізькій області Покровського В.І. від 30.01.2020 року (а.с. 7), довідкою відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП про відсутність повторності 9а.с. 4), даними відео фіксації (а.с.8).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, апеляційна інстанція виходить із наступного.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Матеріали справи свідчать про обізнаність ОСОБА_1 та його представника про наявність справи в суді першої інстанції та дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується заявою адвоката про перенесення судового засідання призначеного на 27.02.2020 року у зв`язку з зайнятістю в іншому процесі.

Відомостей про неможливість ОСОБА_1 приймати участь у судовому засіданні 27 лютого 2020 р. матеріали справи не містять та суду апеляційної інстанції відповідних доказів не надано.

Доводи апеляції, що судом відмовлено у клопотанні захисника про перенесення справи зв`язку з його зайнятістю в іншому процесі не заслуговують на увагу, оскільки визначення адвокатом Хотьком С.С. пріоритетність участі у справі не може вважатися порушенням ст. 268 КУпАП зі сторони суду, який повідомив захисника та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду справи. 

      Інтереси ОСОБА_1 , як в суді першої та і в суді апеляційної інстанцій були представлені адвокатом Хотьком С.С. на підставі договору про надання правової допомоги від 07.02.2020 року, і жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

       Додаткові доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 був прооперований з застосуванням наркозу, внаслідок чого можливо деякі речовини залишилися в організмі, а тому, на думку захисника, як наслідок було порушено порядок медичного огляду апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.         
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735. 
Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.
За наслідками оглядуОСОБА_1 в медичному закладі встановлено, що він перебував в стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 543 від 30.01.2020 року. 
Слід звернути увагу, що висновок лікаря щодо результатів медичного огляду № 543 від 30.01.2020 року ні ОСОБА_1 ні його захисник не оскаржували у встановленому законом порядку.
З метою перевірки вище зазначених доводів апеляційним судом булодопитано лікаря-нарколога ОСОБА_2 , який підтвердив стан наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а також зазначив, що огляд останнього було проведено зовнішньо та відібрано біологічні зразки для імунохроматографічного дослідження шляхом лабораторного тесту, який і виявив марихуану. При цьому, сам ОСОБА_1 не акцентував уваги на оперативному втручанні чи вживанні лікарських препаратів.

Лікар категорично спростував можливість виникнення виявлених у ОСОБА_1 специфічних марихуанних явищ, як наслідок застосування медичного наркозу, про що зазначав представник ОСОБА_1 , оскільки медичні препарати для наркозу не містять складових, які б викликали такі специфічні ознаки, тим паче після такого тривалого періоду: операційне втручання було 01.01.2020 року, а виявлення наркотичного сп`яніння (марихуани) зафіксовано 30.01.2020 року.
       Жодних порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, на думку лікаря-нарколога, під час огляду ОСОБА_1 не було.
Будь-яких порушень не було встановлено і під час апеляційного перегляду.
Відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення даних про відсторонення водія від керування транспортним засобом не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Крім того, положення ст.ст. 256, 266 КУпАП, не передбачають обов`язок уповноваженої особи долучати до протоколу про адміністративне правопорушення акт  огляду на стан сп`яніння та акт про медичне обстеження особи чи складення відповідного направлення у присутності чи відсутності свідків.
       Посилання апелянта щодо не роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП спростовуються відеозаписом події.

Отже, доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, спростовуються наявними у справі належними та допустимими доказами, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2020 року, якою на  ОСОБА_1  накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник