УХВАЛА

18 червня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/15547/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кролевець О.А.

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва 
у складі судді Ягічева Н.І.
від 13.01.2020 та
на постанову Північного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Козир Т.П., Агрикова О.В., Коробенко Г.П.
від 28.04.2020

за позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 10 160,73 грн,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2020 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - Заявник, Скаржник) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2020 у справі №910/15547/19.

Заявник у касаційній скарзі зазначає про те, що справа №910/15547/19 є малозначною, однак Заявник просить відкрити касаційне провадження на підставі підпункту "в" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Скаржник наголошує, що справа має виняткове значення для нього, оскільки до спірних правовідносин застосовуються норми міжнародного права, які передбачають обов`язкове досудове урегулювання спору шляхом пред`явлення претензії та встановлюють порядок і строк її розгляду. 

Заявник вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли неправомірного висновку про відсутність обов`язкового претензійного порядку урегулювання спору та не врахували відсутність порушеного права позивача на час звернення з позовною заявою. Скаржник звертає увагу Суду на постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2019 у справі №910/5658/19 та від 20.12.2019 у справі №910/8775/19, у яких суд апеляційної інстанції за аналогічних обставин справи скасував рішення суду першої інстанції з підстав передчасного звернення позивача до суду.

Зважаючи на те, що перевезення здійснювалося залізницями України та Словацької Республіки до договірних відносин між сторонами застосовуються положення Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - Угода).

Угода передбачає обов`язковий досудовий претензійний порядок врегулювання спору.

Стаття 9 Конституції України визначає, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

За положенням частини 6 статті 315 Господарського кодексу України щодо спорів, пов`язаних з міждержавними перевезеннями вантажів, порядок пред`явлення позовів та строки позовної давності встановлюються транспортними кодексами чи статутами або міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Заявник зазначає, що згідно з параграфами 1,3 статті 47 Угоди позов може бути пред`явлено тільки після пред`явлення відповідної претензії до Акціонерного товариства "Українська залізниця", після відхилення претензії перевізником або після спливу строку встановленого на розгляд претензії. 

На думку Скаржника суди попередніх інстанцій не застосували норми міжнародного права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

З огляду на зазначене, Суд вважає доводи Заявника обґрунтованими.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Заявника, Суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху як такої, що оформлена з порушенням вимог, встановлених пунктом 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу. Скаржнику необхідно усунути недоліки поданої ним касаційної скарги та зазначити відповідну (відповідні)    підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) частиною 2 статті 287 цього Кодексу.

Водночас Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-IX (який набрав чинності 02.04.2020) розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України було доповнено пунктом 4 такого змісту:

"Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Отже, Суд встановлює Скаржнику строк на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги протягом десяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), встановленого Кабінетом Міністрів України. При цьому Верховний Суд роз`яснює Скаржнику, що за можливості, він не позбавлений права усунути недоліки поданої ним касаційної скарги у менший строк, ніж строк карантину.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292, пунктом 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2020 у справі №910/15547/19 залишити без руху.

2. Надати Акціонерному товариству "Українська залізниця" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), встановленого Кабінетом Міністрів України.

3.  Роз`яснити Акціонерному товариству "Українська залізниця", що за можливості, він не позбавлений права усунути недоліки поданої ним касаційної скарги у менший строк, ніж строк карантину.

4. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча                                                                                          Г. Вронська

Судді                                                                                                    Н. Губенко  

                                                                                                                 О. Кролевець