ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 березня 2020 року	  м. Одеса	Справа № 923/733/19	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Колоколова С.І.          
суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.
секретар судового засідання: Федорончук Д.О.
за участю представників сторін:
від позивача-  Долгополов О.В., ордер ХС  № 151513,  дата видачі : 28.02.20;
від відповідача - Єхвая М.Т., довіреність  № 32-21-0.62-8/62-20,  дата видачі : 02.01.20;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області
на рішення Господарського суду Херсонської області від „18" грудня 2019р., повний текст якого складено та підписано „26" грудня 2019р.
у справі № 923/733/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження"
до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області 
про визнання недійсним наказу,                                                                                                              
головуючий суддя  - Пригуза П.Д.
місце ухвалення рішення:  Господарський суд Херсонської області
                              
В судовому засіданні    12.03.2020 згідно  ст.233    ГПК України  оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

 ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Відродження" (далі-ТОВ "Відродження")  звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в якому просило визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 24.05.2019р. №1821-СГ «Про припинення договору оренди землі».
Позовні вимоги аргументовано посиланням на положення ст.ст. 18,20 Закону України «Про оренду землі», висновки Верховного Суду України викладені у постановах від 17.01.2017р. у справі №6-2777цс16 та від 15.08.2018р. у справі №532/384/16-ц, ч. 1-3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі"; не закінченням терміну дії договору оренди земельної ділянки від 25.03.2009р. (з врахуванням додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки та внесення змін до нього від 03.04.2014р.) і незаконністю прийняття відповідачем спірного наказу. Позивач зазначив, що 26.01.2019 року звернувся до відповідача із заявою щодо поновлення договору оренди з доданням проекту додаткової угоди до договору. Разом з тим, 19.04.2019 ГУ Держгеокадастру у Херсонській області листом, у зв`язку з невідповідністю запропонованої додаткової угоди вимогам Типового договору оренди землі, форма якого затверджена Постановою КМ України від 03.03.2004 року № 220, і порушенням порядку пролонгації договорів оренди, повідомило позивача про заперечення у поновленні договору оренди землі та про припинення його дії у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. 
Позивач вказує, що ним дотримано порядку пролонгації договору, передбаченого ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а тому заперечення відповідача є протиправними. 
Рішенням Господарського суду Херсонської області від 18.12.2019 по справі №923/733/19 (суддя Пригуза П.Д.) задоволено повністю. Визнано недійним наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 24.05.2019 № 1821-СГ «Про припинення договору оренди землі». Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» сплачений судовий збір у сумі 1921 грн.
Місцевий господарський суд, керуючись, зокрема, положеннями ст. 19 Конституції України, ст.ст. 11, 12, ч.1-3,6 ст. 13, ст.ст. 15,16, ч.1 ст. 626, ч.1 ст.627, ст.ст. 628, 651, 792 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону України "Про оренду землі",  дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог. 
Суд першої інстанції встановив, що дії відповідача, що полягають у направленні повідомлення про припинення на майбутнє договору оренди землі, вчинені з порушенням встановленого законом місячного строку і є недобросовісними.
Судом зазначено, що матеріалами справи підтверджується, що позивач завчасно направив відповідачу лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки із умовами, на яких він пропонував поновити договір від 25.03.2019 року.  Але, відповідач, в порушення приписів ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", у місячний термін лист позивача належним чином не розглянув, заперечень до проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі по суті не надав, обмежившись при цьому посиланням на порушення орендарем порядку пролонгації вказаного договору, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, фактично є відписками, що не мають правового обґрунтування.
Судом також зазначено, що відповідач ухилився від участі у передбаченому Законом України "Про оренду землі" процесі врегулювання розбіжностей щодо умов продовження договору від 25.03.2009 року, не мав наміру його поновлювати з позивачем ні на яких умовах, фактично виразивши своє волевиявлення про відмову від продовження строку оренди та намір повернути земельну ділянку. Отже, своїми недобросовісними діями орендодавець безпідставно позбавив позивача, як добросовісного користувача, права на продовження договору оренди, чим саме допустив порушення зазначеного права.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ГУ Держгеокадастру у Херсонській області звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у задовольнні позовних вимог відмовити в повністю.
На думку скаржника, при вирішенні спору суд не в повній мірі роглянув справу, не прийняв до уваги та не дослідив обставини, які мають вагоме значення при прийнятті рішення, а том уоскаржуване рішення прийняте з порушенням норм діючого законодавства.
Зокрема, апелянт зазначає, що п. 8 договору  оренди земельної ділянки від 25.03.2009 року перебачено, що орендар для використання свого переважного права, з метою поновлення договору на новий строк, повинен був не пізніше, ніж за 90 днів до закінчення строку його дії, повідомити письмово орендодавця про такий намір. 
У своєму рішенні суд перешої інстанції зазначив, що заява орендаря від 26.01.2019 №46 про внесення змін до Догвоору є фактично заявою про поновлення договору, проте це твердження є хибним, адже зміст цієї заяви свідчить лише про бажання орендаря внести зміни до Договору.
Крім цього, цю заяву не можна вважати початком ініціювання розгляду питання щодо поновлення Договору, зважаючи на чітку вимогу ч.3 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» щодо подачі проекту додаткової угоди з листом-повідомленням орендаря.
Крім того, скаржник вважає, що суд першої інстанції надав неправильну оцінку листу ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 01.03.2019, яким в межах 30-денного строку надано відповідь на заяву позивача №46 від 26.01.2019 (отримана та зареєстрована ГУ 30.01.2019). Вищезазначеним листом орендаря було проінформовано про необхідність проведення державної реєстрації додаткової угоди від 10.05.2017, а також проінформовано про порядок пролонгації договору, відповідно до якого орендар, який звертається  з метою поновлення договору оренди землі на новий строк має додати до свого листа повідомлення: 1) проект додаткової угоди; 2) агрохімічний паспорт поля; 3) витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку.
Відповідна заява про поновлення договору надійшла до відповідача лише 19.03.2019 року. 
За результатами розгляду заяви позивача, ГУ Держгеокадастру у Херсонській області  у місячний термін підготував та направив орендарю лист-заперечення від 19.04.2019 №2211/0-832/0/95-19. Після чого, наказом ГУ Держгеокадастру у Херсонській області  від 24.05.2019 №1821-СГ Договір було припинено у зв`язку із закінченням строку, на який він укладався.
Відтак, скаржник вважає, що при прийнятті наказу від 24.05.2019 №1821-СГ  Головне управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, що повністю унеможливлює будь-які підстави вважати його недійсним.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2020 року відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи №923/733/19 за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на 12.03.2020 року о 11:30 год.
17.02.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Херсонської області від 18.12.2019р.  по справі №923/733/19 без змін.
Крім того, в прохальній частині відзиву, Товариством з обмеженою відповідальністю "Відродження" сформульовано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 року задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" про проведення судового засідання у режимі відеоконференції; призначено апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до розгляду в режимі відеоконференції  на 12 березня 2020 року о 11:30 год. та доручено Господарському суду Херсонської області забезпечити проведення судового засідання у справі №923/733/19 в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Херсонської області.
21.02.2020 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Відродження» надійшла заява про забезпечення позову (вх. №831/20 від 21.01.2020 року), в якій скаржник просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення проведення земельних торгів на право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 234,9 га (кадастровий номер 6523882000:02:084:0012) із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Вільневської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, які призначено на 04.03.2020 року (лот 45593 аукціону 25343).
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" про забезпечення позову  задоволено частково; заборонено Головному управлінню Держгеокадастру у Херсонській області, (73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а, код ЄДРПОУ 39766281) вчиняти певні дії щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 234,9  га, кадастровий номер 6523882000:02:084:0012) із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Вільневської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, зокрема, проводити аукціони, до закінчення перегляду справи №923/733/19 Південно-західним апеляційним господарським судом.
26.02.2020р. від Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в якому останній просить провести судове засідання в режимі відеоконференції, а забезпечення судового засідання доручити Господарському суду Херсонської області.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2020 року задоволено клопотання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про проведення судового засідання у режимі відеоконференції; призначено апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до розгляду в режимі відеоконференції  на 12 березня 2020 року о 11:30 год. та доручено Господарському суду Херсонської області забезпечити проведення судового засідання у справі №923/733/19 в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Херсонської області.
В судовому засіданні 12.03.2020р. в режимі відеоконференції представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.          
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, заслухавши представників сторіну у судовому засіданні, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судовою колегією, 25.03.2009 року між Нижньосірогозькою районною державною адміністрацією Херсонської області (орендодавець) та ТОВ «Відродження» (Орендар) укладено договір оренди землі, зареєстрований у Нижньосірогозькому відділення Херсонської регіональної філії ДП Центру ДЗК строком на 5 років, про що у державному реєстрі земель вчинено запис 03.04.2009 року, відповідно до умов якого, орендодавець надає, а орендар приймає  в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 234,9 га (кадастровий номер 6523882000:02:084:0012) із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Вільненської ради Нижньосірогозького району Херсонської області.
Відповідно п. 8 Договору від 25.03.2009 року, договір укладено на 5 (п`ять) років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Пунктом 43 Договору від 25.03.2009 встановлено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.
03.04.2014 між ГУ Держгеокадастру у Херсонській області та ТОВ «Відродження» укладено додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 03.04.2009 № 040972501423) та внесення змін до нього  (далі - Додаткова угода від 03.04.2014), відповідно до якої, позивачеві було поновлено термін оренди земельної ділянки строком на 5 років. Додаткова угода зареєстрована Нижньосірогозьким управлінням юстиції 06.10.2014 року.
26.01.2019 ТОВ «Відродження» звернулося до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із заявою №46 про внесення змін до Договору оренди землі від 25.03.2009 року, а саме: строку дії договору на 17 років до 03.04.2026 року, та розміру орендної плати за землі державної власності - 12% від нормативної грошової оцінки землі. До заяви ТОВ «Відродження» додано: копію договору оренди; витяг з державного земельного кадастру; відомості з податкової інспекції про відсутність заборгованості по орендній платі; клопотання сільської ради про доцільність поновлення договору оренди.  
Вказану заяву отримано відповідачем 30.01.2019 року. 
У відповідь на зазначену заяву позивача відповідач надіслав лист від 01.03.2019, в якому ГУ Держгеокадастру у Херсонській області щодо поновлення Договору від 25.03.2009 оренди землі площею 234,9 га зареєстрованого 03.04.2009 за № 040972501423 запропонувало орендарю ТОВ «Відродження» надати відомості про реєстрацію раніше укладеної Додаткової угоди від 10.05.2017 та надати довідку про відсутність податкового боргу за цим договором. Також позивача поінформовано, що він має додати до свого листа-повідомлення також: проект додаткової угоди; агрохімічний паспорт поля та Витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки.
В свою чергу ТОВ «Відродження» подало до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області заяву, що отримана відповідачем 19.03.2019, про поновлення Договору від 25.03.2009 строком на 7 (сім) років та встановленням орендної плати у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, до якої позивачем, серед інших документів,  додано проект додаткової угоди. 
ГУ Держгеокадастру у Херсонській області листом від 19.04.2019 повідомлено ТОВ «Відродження» про заперечення у поновленні Договору від 25.03.2009 через порушення строків звернення з листом-повідомленням про поновлення договору, який встановлено п. 8 Договору  - 90 днів до закінчення строку договору; а також  про припинення його дії, у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено та не відповідністю запропонованої додаткової угоди вимогам Типового договору оренди землі, форма якого затверджена Постановою КМ України від 03.03.2004 року № 220, порушенням порядку пролонгації договорів оренди - пропущено термін повідомлення орендодавця. Зазначений лист ГУ Держгеокадастру у Херсонській області надіслано на адресу Позивача 22.04.2019, а отримано представником ТОВ «Відродження» 25.04.2019 року (а.с. 36). 
Наказом ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 24.05.2019 № 1821-СГ (далі - Наказ від 24.05.2019 № 1821-СГ) припинено Договір від 25.03.2009 року, із підстав закінчення 03.04.2019 строку, на який його було укладено, що і стало підставою для звернення ТОВ «Відродження» до господарського суду із даним позовом. 
За змістом частини 2  статті 792 Цивільного кодексу України  відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Законом України "Про оренду землі"  визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Статтею 33 Закону України "Про оренду землі"  регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").
При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця стосовно невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

У разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною 5  статті 33 Закону України "Про оренду землі"  обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.
Відповідно до  статті 3 Цивільного кодексу України  принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3  статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті  Цивільного кодексу України  зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі  статті 33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.
Дослідивши обставини та зібрані у справі докази, місцевий господарський суд установив, що позивачем було ініційовано процедуру поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, відповідно до положень частин першої-п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» листом (заявою) від 26.01.2019 на нових умовах: строку дії договору на 17 років до 03.04.2026 року, та розміру орендної плати за землі державної власності - 12% від нормативної грошової оцінки землі.
Також місцевим судом встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що між сторонами немає спору про належність виконання договору орендарем. 
Як вбачається із змісту доданих до справи копій заяв, до заяви від 26.01.2019 (а.с. 85), отриманої відповідачем 30.01.2019, а також до заяви, що також датована 26.01.2019, але отримана Відповідачем 19.03.2019 року (а.с. 34), про внесення змін та поновлення договору оренди землі від 25.03.2009, позивачем додавалася копія довідки податкового органу про відсутність заборгованості з орендної плати, зокрема, додано Акт ГУ ДФС №5938-54 від 05.03.2019 (а.с. 94), з якого вбачається відсутність у ТОВ «Відродження» заборгованості з орендної плати за землю. Також про належне виконання позивачем своїх обов`язків за договором свідчить копія рішення Вільненської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області (а.с. 95), яким визнано доцільним продовження терміну дію договору від 25.03.2009 на сім років до 27.04.2026 року із встановленням орендної плати у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки. 
Також, в листах Відповідача ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 01.03.2019 (а.с. 74) та від 19.04.2019 (а.с. 35), якими позивачеві відмовлено у продовженні договору від 25.03.2009 року, не міститься посилання на конкретні обставини (факти), що свідчать про неналежне виконання орендарем своїх обов`язків за договором оренди земельної ділянки.
Як з`ясував місцевий господарський суд, позивач звернувся до відповідача із заявою про укладання договору оренди землі на новий строк 26.01.2019 року. При тому що строк дії договору є чинним до 03.04.2019 року, це повідомлення було зроблене позивачем за понад 60 днів, понад два місяці.  Отже, для реалізації свого переважного права на поновлення договору оренди землі, позивач повинен був повідомити письмово відповідача про намір продовжити дію зазначеного договору не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору, а саме - 03.03.2019 року. 
З огляду на вищезазначене, дату закінчення договору від 25.03.2009 року (03.04.2019 року), орендар земельної ділянки належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця про намір його поновити, як це передбачено положенням частини 2  статті 33 Закону України "Про оренду землі".
Водночас у відповіді від  01.03.2019 року на лист-повідомлення позивача від 26.01.2019   ГУ Держгеокадастру у Херсонській області повідомило позивача про наявність заперечень у продовженні договору оренди землі з підстав порушення ТОВ «Відродження» положень п. 8 договору від 25.03.2009 щодо звернення позивача для реалізації свого переважного права менше, ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору; систематичне невиконання орендарем істотних умов договору від 25.03.2009 року. Також вказаним листом відповідача повідомлено ТОВ «Відродження» про необхідність орендарю, з метою поновлення договору оренди землі, додати до листа-повідомлення: проект додаткової угоди, агрохімічний паспорт поля та витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки. 
На другий лист-повідомлення  ТОВ «Відродження» про намір продовжити дію договору від 25.03.2009 року (отриманий відповідачем 19.03.2019 року), до якого позивачем додано перелік документів, витребуваних відповідачем, ГУ Держгеокадастру у Херсонській області надало відповідь своїм листом від 19.04.2019 року.
Згідно із вказаним листом  ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 19.04.2019 року, ТОВ «Відродження» відмовлено у продовженні договору від 25.03.2019 року, у зв`язку із порушенням позивачем положень  п. 8 договору від 25.03.2009 року, невідповідністю доданого орендарем проекту додаткової угоди вимогам Типового договору оренди землі, форма якого затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2004 № 220, неузгодження питання орендної плати за договором. 
Зі змісту відповіді ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від  19.04.2019 року (а.с. 35, 44) вбачається, що заявникові повідомлено про порушення ним порядку пролонгації договору та про його припинення у зв`язку із закінченням строку. При цьому, повідомлено, що відповідне рішення (наказ) про припинення договору оренди буде прийнято (видано) у майбутньому. 
Отже, на час надсилання відповідачем листа повідомлення позивачеві відповідного рішення у формі наказу відповідачем прийнято не було.      Матеріалами справи підтверджується, що позивач завчасно направив відповідачу лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки із умовами, на яких він пропонував поновити договір від 25.03.2019 року. 
Але, відповідач, в порушення приписів ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", у місячний термін лист позивача належним чином не розглянув, заперечень до проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі по суті не надав, обмежившись при цьому посиланням на порушення орендарем порядку пролонгації вказаного договору, які не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, фактично є відписками, що не мають правового обґрунтування. 
Наведеними вище положеннями Закону України "Про оренду землі" прямо передбачено механізм погодження умов, на яких договір оренди землі може бути продовжений. При цьому жодна норма не містить як імперативного припису щодо необхідності подання орендарем саме під час первісного звернення з повідомленням про намір продовжити договір оренди,  так і права орендодавця відмовити у законних вимогах орендаря з огляду на не надання тих чи інших доказів разом з першим зверненням.
Вказаними положеннями навпаки врегульовано порядок узгодження розбіжностей, що виникли між сторонами чинного договору оренди стосовно майбутнього продовження відповідних правовідносин, та надає їм можливість до моменту закінчення строку дії договору врахувати та врегулювати всі зауваження, шляхом надсилання відповідних пропозицій один одному.  
За змістом  статті 15 Цивільного кодексу України  право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено  статтею 16 цього Кодексу.
Перелік способів захисту цивільного права та інтересу наведено у  статті 16 Цивільного кодексу України, за змістом якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
У  Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004  (справа про охоронюваний законом інтерес) надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес" як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовленого загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкованого у суб`єктивному праві простого легітимного дозволу, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать  Конституції  і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Відповідно до положень частини 1  статті 21 Цивільного кодексу України  суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
За змістом  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
З огляду на зазначені положення законодавства, а також з урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 24.05.2019.
Доводи апелянта про порушення позивачем положень п. 8 договору від 25.03.2009 року, систематичне невиконання орендарем істотних умов договору від 25.03.2009 року, необхідності додати до  листа-повідомлення проекту додаткової угоди,  судовою колегією відхиляються, оскільки  судом встановлено та не спростовано скаржником, що позивач повідомив відповідача у встановлені спірним договором і законом строки про свій намір скористатися правом на укладення договору на новий строк; належно виконував умови спірного договору; крім того Законом не встановлено особливої форми додаткової угоди і твердження про невідповідність додаткової угоди Типовому договору оренди землі є необґрунтованим, оскільки лист повідомлення та в подальшому додаткова угода містили усі істотні умови договору для його поновлення на новий строк.
За таких обставин, перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку щодо часткового задоволення первісних позовних вимог та відмови в задоволенні зустрічних позовних вимогах.
Інші доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення Господарським судом Херсонської  області норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення 18.12.2019р. не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскарженого процесуального акту колегія суддів не вбачає. 
Підсумовуючи вищенаведене, оскільки доводи апеляційної скарги, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, судова колегія доходить висновку про законність оскаржуваного рішення суду першої інстанції, обґрунтованість, дотримання норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, що є підставою для залишення рішення без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.
Відповідно до приписів ст.129 ГПК  України, судовий збір за апеляційний перегляд рішення покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд постановив:

       1. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Херсонської області від 18.12.2019р. у справі №923/733/19 залишити без змін.
Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови
складено „16" березня 2020  року
   
Головуючий суддя                                                                                  С.І. Колоколов

Суддя                                           Г.П. Разюк   
   
Суддя                                                                                                   Я.Ф. Савицький