УХВАЛА

16 квітня 2020 року 
Київ
справа №1.380.2019.005478
адміністративне провадження №К/9901/9066/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шишова О.О., 
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року
у справі № 1.380.2019.005478
за позовом    ОСОБА_1 
до Львівської обласної державної адміністрації та Державної казначейської служби України 
про визнання протиправними дій і бездіяльності, стягнення моральної шкоди, -

установив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Львівської обласної державної адміністрації та Державної казначейської служби України , в якому просив:
- визнати дії ОДА щодо розгляду скарги від 23.09.2019 протиправними;
- визнати дії відповідача у вигляді надання відповіді від 09.07.2019 №13-563/0/2-19 за підписом тимчасово виконуючого обов`язки директора Департаменту дорожнього господарства, автомобільного транспорту та зв`язку ОДА (далі - Департамент) Р.Кокотайла протиправними, з підстав зазначених в позовній заяві;
- визнати дії та бездіяльність щодо розгляду і вирішення заяви позивача від 21.08.2019 протиправними;
- стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 2000 грн з підстав зазначених в позовній заяві;
- визнати бездіяльність у вигляді порушення прав встановлених частиною третьою статті  7, частини першої пункту 6 статті  18 Закону України «Про звернення громадян»  (далі - Закон №393/96-ВР) щодо розгляду і вирішення заяви позивача від 07.10.2019 протиправною.

Рішенням  Львівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року, яке було залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року, в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та  апеляційної інстанцій, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу. 
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням відповідає  стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Відповідно до частини першої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 2 частини шостої  статті 12 КАС України  для цілей цього  Кодексу  справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.
Предметом розгляду даної справи є розгляд звернення позивача відповідно до Закону України «Про звернення громадян».
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Відповідно до пункту 1 частини першої  статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями    328,  333 КАС України,
ухвалив:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року.
2. Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                         О.О. Шишов  
Судді                                                                                      І.В. Дашутін 
М.М. Яковенко