ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/4415/19                                    Головуючий у І інстанції -  Журавель В.О.
                                                                                 Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  04 червня 2020 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді:                                        Мельничука В.П.
         суддів:                                        Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

        при секретарі:                                        Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно ст. 229 КАС України, Державної податкової служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И Л А:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Відповідача, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 1173683/40227592 від 28 травня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Позивача № 132 від 30 квітня 2019 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Відповідача, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 1173679/40227592 від 28 травня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Позивача № 133 від 30 квітня 2019 року;
- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії Відповідача, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 1173667/40227592 від 28 травня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Позивача № 134 від 30 квітня 2019 року.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що ДФС України протиправно прийняла рішення про відмову в реєстрації зазначених податкових накладних, оскільки Позивач добросовісно надав затребувані контролюючим органом пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення операцій по податковим накладним, реєстрацію яких було зупинено.
Також, Позивач зауважив, що його безпідставно включено до переліку підприємств, які відповідають Критеріям ризиковості платника податків, оскільки товариство не відповідає жодному з критеріїв ризиковості платника податків.
Крім того, ТОВ «ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА» звертає увагу, що при реєстрації інших податкових накладних Позивача, Відповідач не зазначив про елементи ризиковості, визнав операції реальними та зареєстрував податкові накладні, що на його думку свідчить про необґрунтовану вибірковість у діях ДПС України.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано Рішення № 1173683/40227592 від 28 травня 2019 року Державної фіскальної служби України про відмову у реєстрації податкової накладної № 132 від 30 квітня 2019 року.
Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА» № 132 від 30 квітня 2019 року на суму 1 680 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ на суму 280 грн. 00 коп., в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Визнано протиправним та скасовано Рішення № 1173679/40227592 від 28 травня 2019 року Державної фіскальної служби України про відмову у реєстрації податкової накладної № 133 від 30 квітня 2019 року.
Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА» № 133 від 30 квітня 2019 року на суму  58 800 грн. 96 коп., в тому числі ПДВ на суму 9 800 грн. 16 коп., в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Визнано протиправним та скасовано Рішення № 1173667/40227592 від 28 травня 2019 року Державної фіскальної служби України про відмову у реєстрації податкової накладної № 134 від 30 квітня 2019 року.
Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА» № 134 від 30 квітня 2019 року на суму 3 044 грн. 94 коп., в тому числі ПДВ на суму 507 грн. 49 коп., в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Державна податкова служба України подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Відповідач вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: ст.ст. 14, п. 192,1 ст. 192, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та порушенням норм процесуального права, а саме: ст.ст. 123, 240, 242 КАС України без урахування обставин, що мають значення для справи.
ДПС України звертає увагу суду, що подання контролюючому органу первинних та інших документів, достатніх для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, є обов`язком платника податку, який виникає з моменту зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. При тому, зміст та обсяг поданих документів має бути достатнім для подальшого висновку про їх достатність для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, повинен відповідати змісту та характеру фінансово-господарської операції та свідчити про їх фактичне виконання.
Відповідач вважає, що подані Позивачем документи не відповідають вичерпному переліку (п. 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117), а їх зміст не дозволяє однозначно з`ясувати фактичні обставини здійснення фінансово-господарської операції.
Тому ДПС України вважає обґрунтованим рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
ТОВ «ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА», у межах встановлено судом строку, відзиву на апеляційну скаргу не подало.
Сторонами у справі заявлені клопотання про заміну первісного Відповідача - Державної фіскальної служби України на належного Відповідача - Державну податкову службу України.
Розглянувши заявлені клопотання, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення Державної податкової служби України та Держаної митної служби України» від 18.12.2018 року № 1200 постановлено створити Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.
До Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис № 1 074 135 0000 085321 від 15.05.2019 року про державну реєстрацію Державної податкової служби України.
Згідно абз. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення Державної податкової служби України та Держаної митної служби України» від 18.12.2018 року № 1200 державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).
З урахуванням вищевикладеного, зважаючи на те, що функцію з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування покладено на Державну податкову службу України, сторони у справі просять замінити неналежну сторону у справі Державну фіскальну службу України на належну - Державну податкову службу України.
Отже, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вказаних клопотань та вважає за необхідне допустити процесуальне правонаступництво шляхом заміни Державної фіскальної служби України на Державну податкову службу України.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її необґрунтованість та відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що Позивач зареєстрований як юридична особа 21 січня 2016 року за адресою: 08135, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Чайки, вул. Валентини Чайки, будинок 16 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій (ідентифікаційний код 40227592).
Видами діяльності Позивача є комплексне обслуговування об`єктів (код КВЕД 81.10); надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний) (код КВЕД 68.20); консультування з питань комерційної діяльності й керування (код КВЕД 70.22).
15 вересня 2016 року між Позивачем (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕНСОРНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» (замовник) укладено договір на надання послуг із забезпечення доступу і розміщення автотранспорту № 04 (далі - договір від 15 вересня 2016 року). 
Відповідно до п. 1.1 розділу 1 договору від 15 вересня 2016 року виконавець у відповідності до Договору надає замовнику наступні послуги:
1.1.1. Закріплення за замовником 2 місця для тимчасового розміщення автотранспорту Замовника, пов`язаного з обслуговуванням приміщень Офісного центру, розташованого за адресою: 02094, м. Київ, вулиця Магнітогорська, 1 ( «Офісний центр», або ОЦ), відповідно до план-схеми - Додатком № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною;
1.1.2. Забезпечення можливості доступу і розміщення одного транспортного засобу замовника на одному місці для розміщення автотранспорту;
1.1.3. Послуги з організації пропускного режиму на територію ОЦ;
1.1.4. Послуги з експлуатації території ОЦ.
Згідно з вимогами п. 2.2 розділу 2 договору від 15 вересня 2016 року плата за всі місця для тимчасового розміщення автотранспорту складає 720 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ - 120 грн. 00 коп. на місяць.
На виконання цього договору Позивачем складно Акт надання послуг № 456 від 30 квітня 2019 року у сумі 1 680 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ на суму 280 грн. 00 коп. (за послуги із забезпечення доступу і тимчасового розміщення автотранспорту за квітень 2019 року).
За результатами фінансово-господарської діяльності Позивачем складено податкову накладну від 30 квітня 2019 року № 132 на суму 1 680 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ на суму 280 грн. 00 коп., та направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
15 травня 2019 року Позивач отримав квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстраційний номер 9099541960, відповідно до якої податкову накладну від 30 квітня 2019 року № 132 прийнято, але її реєстрацію зупинено.
Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної Відповідачем вказано таке: «відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК в ЄРПН зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».
Позивачем надіслано пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення операцій стосовно податкової накладної від 30 квітня 2019 року № 132, що підтверджується повідомленням № 58 від 20 травня 2019 року.
За результатом розгляду наданих Позивачем пояснень та документів Комісією ДФС України прийнято рішення від 28 травня 2019 року № 1173683/40227592 про відмову у реєстрації податкової накладної від 30 квітня 2019 року № 132.
В якості підстави прийняття такого рішення Відповідачем зазначено про ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена.
1 квітня 2019 року між Позивачем (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕНСОРНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення № 105.
Відповідно до пп. 1.1.1 п. 1.1 розділу 1 договору від 1 квітня 2019 року за цим договором орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування частину будівлі (надалі - приміщення) Нежитлової будівлі (офісний центр або ОЦ) за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1, балансова вартість якого ставить 443 714 грн. 28 коп., що належить орендодавцю на праві приватної власності, без права викупу та на умовах, визначених цим договором.
На виконання цього договору Позивачем складно Акт надання послуг № 403 від 30 квітня 2019 року у сумі 58 800 грн. 96 коп., у тому числі ПДВ на суму 9 800 грн. 16 коп. (за оренду нежитлового приміщення за квітень 2019 року та за компенсацію експлуатаційних витрат за квітень 2019 року).
За результатами фінансово-господарської діяльності Позивачем складено податкову накладну від 30 квітня 2019 року № 133 на суму на суму 58 800 грн. 96 коп., в тому числі ПДВ на суму 9 800 грн. 16 коп., та направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
15 травня 2019 року Позивач отримав квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстраційний номер 9099526094, відповідно до якої податкову накладну від 30 квітня 2019 року № 133 прийнято, але її реєстрацію зупинено.
Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної Відповідачем вказано таке: «відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК в ЄРПН зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».
Позивачем надіслано пояснення та копії документів про підтвердження реальності здійснення операцій стосовно податкової накладної від 30 квітня 2019 року № 133, що підтверджується повідомленням № 56 від 20 травня 2019 року.
За результатом розгляду наданих Позивачем пояснень та документів, Комісією ДФС України прийнято рішення від 28 травня 2019 року № 1173679/40227592 про відмову у реєстрації податкової накладної від 26 квітня 2019 року № 133.
У якості підстави прийняття такого рішення Відповідачем зазначено про ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена.
На виконання Договору № 105 від 01 квітня 2019 року Позивачем складно Акт надання послуг № 637 від 30 квітня 2019 року у сумі 3 044 грн. 95 коп., у тому числі ПДВ на суму 507 грн. 49 коп. (за компенсацію витрат електроенергії за квітень 2019 року, за компенсацію витрат на опалення та підігрів води за квітень 2019 року та за компенсацію витрат споживання води та водовідвід за квітень 2019 року).
За результатами фінансово-господарської діяльності Позивачем складено податкову накладну від 30 квітня 2019 року № 134 на суму на суму 3 044 грн. 94 коп., в тому числі ПДВ на суму 507 грн. 49 коп., та направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
15 травня 2019 року Позивач отримав квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстраційний номер 9099550342, відповідно до якої податкову накладну від 30 квітня 2019 року № 134 прийнято, але її реєстрацію зупинено.
Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної Відповідачем вказано таке: «відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК в ЄРПН зупинена. ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН».
Позивачем надіслано пояснення та копії документів про підтвердження реальності здійснення операцій стосовно податкової накладної від 30 квітня 2019 року № 134, що підтверджується повідомленням № 41 від 20 травня 2019 року.
За результатом розгляду наданих Позивачем пояснень та документів, Комісією ДФС України прийнято рішення від 28 травня 2019 року № 1173667/40227592 про відмову у реєстрації податкової накладної від 30 квітня 2019 року № 134.
В якості підстави прийняття такого рішення Відповідачем зазначено про ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена.
Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем не було надано ані самого протоколу засідання Комісії, ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платнику податку; ні матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку; ані іншої інформації, що розглядається Комісією, яка, відповідно до Порядку формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків, обов`язково додається до протоколу засідання Комісій.
Крім того, в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначено за якою саме підставою Позивача із указаних в пп. 1.6 п. 1 Критеріїв віднесено до ризикових платників.
Також суд першої інстанції прийшов до висновку, що в порушення вимог законодавства, рішення Комісії ДФС України від 28 травня 2019 року № 1173683/40227592, № 1173679/40227592 та № 1173667/40227592 містять лише загальний перелік документів, передбачений формою такого рішення (додаток 2 до вказаного Порядку), і підкреслення документів, які, на думку контролюючого органу, Позивачем не надано, не містять.
Однак, будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, повинні містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень не містять чіткого визначення підстав та мотивів для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, що свідчить про їх необґрунтованість і протиправність.
У той же час сукупність первинних документів, наданих до матеріалів справи та досліджених судом першої інстанції свідчать про реальність проведення господарських операцій між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕНСОРНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ».
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.
Відповідно до абз. 1 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), чинній на час виникнення спірних правовідносин, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
В абз. 5 п. 201.10 ст. 201 ПК України зазначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
За приписами абз. 10 п. 201.10 ст. 201 ПК України якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Згідно п. 201.16. ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.
Керуючись п. 201.16.1. ст. 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;
в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до п. 201.16.3. ст. 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Зазначена комісія приймає рішення про:
-реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;
-відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.
Форма таких рішень встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року № 117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.
Згідно з вимогами п. 3 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 177), податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак: 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,03, P <м х 1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; P м - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.
Згідно з вимогами п. 4 Порядку № 177 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі.
Відповідно до п. 5 Порядку № 177, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Згідно з вимогами п.п. 6 та 7 Порядку № 177 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:
1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;
2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.
З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що положення пунктів 6 та 7 Порядку № 177 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів, з чим погоджується колегія суддів.
Разом з тим, реєстрацію поданої Позивачем податкової накладної зупинено (як зазначено в квитанції № 1) через те, що «податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку».
Тобто, Відповідачем застосовано формулювання, яке пунктами 6 та 7 Порядку № 117 не передбачено.
Указане свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкової накладної зупинено з підстав, які не передбачені законодавством.
Згідно з вимогами п. 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.
Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.
ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
На виконання пункту 10 Порядку № 117 Державна фіскальна служба України 21 березня 2018 року наказом № 144 затвердила Порядок формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків (далі - Порядок формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків).
Порядком формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків передбачено, що усі платники податків, що подають на реєстрацію податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), перевіряються ДФС на відповідність критеріям ризиковості, які затверджено Державною фіскальною службою України та погоджено з Міністерством фінансів України (далі Критерії). 
Керівники комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія), забезпечують розгляд питань на засіданні Комісії щодо внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків згідно з п. 1.6 Критеріїв.
Засідання Комісії щодо розгляду питань про внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків проводиться згідно з порядком, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», та оформлюється протоколом.
До протоколу засідання Комісій обов`язково додаються: перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з п. 1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків віднесено до такого переліку; інша інформація, що розглядається Комісією.
За результатами засідання Комісії та протокольно прийнятого рішення (внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків) голова Комісії забезпечує негайне внесення інформації щодо включення/виключення зазначених платників до/із переліку платників податків в режимі «Журнал ризикових платників податків» розділу «Робота Комісії регіонального рівня» підсистеми «Аналітична система» ІТС «Податковий блок» як платників з ознаками ризиковості. 
У Листі Державної фіскальної служби України від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено: «.Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником (які були чинні на момент прийняття оскаржуваних рішень).
Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.
Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.
Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.
Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.
У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС».
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що Відповідач не надав протоколу засідання Комісії, переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, згідно з пп. 1.6 п. 1 Критеріїв; матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку; ані іншої інформації, що розглядається Комісією, яка, відповідно до Порядку формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків, обов`язково додається до протоколу засідання Комісій.
Також, в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено за якою саме підставою Позивача із указаних в пп. 1.6 п. 1 Критеріїв віднесено до ризикових платників.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, вони лише мають інформаційний характер і не встановлюють правових норм.
Намагання регулювати спірні правовідносини листами суперечить положенням ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 23 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» від 07 березня 2011 року № 3166-VI.
Колегія суддів з цього приводу зазначає, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 КАС України і не можуть бути підставою для прийняття рішення суб`єктом владних повноважень.
Загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян та інших осіб, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.
Оскільки критерії ризиковості платника податків не затверджені нормативно-правовим актом, а існують виключно у формі інформаційного листа від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18, колегія суддів зазначає, що такі критерії взагалі не є затвердженими в установленому чинним законодавством порядку, а тому Відповідач протиправно прийняв рішення про віднесення Позивача до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
При цьому, обираючи спосіб відновлення порушеного права Позивача, суд першої інстанції вірно звернув увагу на наступне.
Згідно із підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК України, податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Аналогічні положення закріплено в пункті 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117.
При цьому, згідно з нормами п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДФС.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його достатнім для захисту порушених прав Позивача.
Щодо доводів Відповідача, що обсяг поданих Позивачем документів на підтвердження реальності господарських операцій не відповідає вичерпному переліку (п. 14 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК), а їх зміст не дозволяє однозначно з`ясувати фактичні обставини здійснення фінансово-господарської операції, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до вимог п. 12 та 13 Порядку № 117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування;
2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;
3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Згідно з вимогами п. 14 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Як убачається з п. 15 Порядку № 117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).
Пунктом 16 Порядку № 117 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис» від 22 травня 2003 року № 852-IV, Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 березня 2003 року № 851-ІV та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557.
Відповідно до вимог п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Як убачається з п. 22 Порядку № 117, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі.
Відповідно до пункту 23 Порядку № 117, таке рішення приймається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку.
Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (додаток 2 до вказаного Порядку).
Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.
Суд першої інстанції вірно встановив що, в порушення наведених вимог законодавства рішення Комісії ДФС України від 28 травня 2019 року № 1173683/40227592, № 1173679/40227592 та № 1173667/40227592 містять лише загальний перелік документів, передбачений формою такого рішення (додаток 2 до вказаного Порядку), і підкреслення документів, які, на думку контролюючого органу, Позивачем не надано, не містять, з чим погоджується колегія суддів.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо достатності поданих ТОВ «ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА» документів та пояснень на вимогу контролюючого органу, оскільки перелік витребуваних документів не був в достатній мірі конкретизований Відповідачем.
Крім того колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що сукупність первинних документів, наданих до матеріалів справи, свідчать про реальність проведення господарських операцій між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕНСОРНІ СИСТЕМИ УКРАЇНИ». 
Відповідно до статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Проте, Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав доказів на підтвердження правомірності своїх рішень про відмову в реєстрації спірних податкових накладних та внесення ТОВ «ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА» до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення адміністративного позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши доводи Державної податкової служби України, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                      В.П.Мельничук
                     Судді:                                                                      І.О.Лічевецький
 О.М.Оксененко

Повний текст складено 04.06.2020 року.