Ухвала                                         
                            
01 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 707/2237/18
 
провадження № 61-11178 св 19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,                     Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ; 
представник позивача - ОСОБА_2 ;
відповідачі:  ОСОБА_3 , Геронимівська сільська рада Черкаського району Черкаської області; 
представник ОСОБА_3  - ОСОБА_7; 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ситника Тараса Анатолійовича - на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 березня 2019 року у складі судді Морозова В. В. та постанову апеляційного суду Черкаської області від 30 травня 2019 року у складі колегії суддів: Вініченка Б. Б., Храпка В. Д., Сіренка Ю. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2018 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до             ОСОБА_3 , Геронимівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання рішення сільської ради незаконним та його скасування.
 
Позовна заява мотивована тим, що на підставі рішення Геронимівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 13 березня                       2018 року № 37-3/VII затверджено проект землеустрою щодо приватизації ОСОБА_3 земельної ділянки за кадастровим номером 7124982500:01:001:0613. Цим же рішенням ОСОБА_3 передано вказану земельну ділянку у власність.
Вважала, що зазначене рішення сільської ради прийнято всупереч принципу «належного урядування», з порушенням вимог ЗК України, ЦК України, Закону України «Про землеустрій» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та порушує її права, закріплені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Зазначала, що 24 травня 2016 року вона звернулась до сільської ради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність. Сільська рада своїм рішенням від 31 травня 2016 року № 13-7/7 протиправно відмовила у наданні їй такого дозволу, що підтверджено постановою Черкаського районного суду від 08 серпня 2016 року у справі № 707/1670/16-а.
Наступне її клопотання із цього питання сільською радою залишено без розгляду.
У зв`язку з чим, керуючись принципом мовчазної згоди, на підставі частини сьомої статті 118 ЗК України відповідно до укладеного договору державним підприємством «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було розроблено проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність, про що було письмово повідомлено сільську раду. Із дотриманням вимог статті 186 ЗК України цей проект був погоджений органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин - відповідним територіальним підрозділом Держгеокадастру. Результатом цих дій стало формування спірної земельної ділянки та її реєстрації в Державному земельному кадастрі Україні за кадастровим номером 7124982500:01:001:0613. Тобто, проект землеустрою, на підставі якого була сформована та в подальшому приватизована спірна ділянка розроблений саме на її замовлення та за її кошти.
Зазначала, що вона неодноразово зверталась до сільської ради про розгляд її заяви та затвердження проекту землеустрою, однак орган місцевого самоврядування своїм рішенням передав спірну земельну ділянку у власність ОСОБА_3 .
При цьому, вказувала, що рішення за її клопотаннями від 19 серпня 2018 року, 15 грудня 2017 року, 16 січня 2018 року мали б бути розглянуті щонайпізніше упродовж одного місяця з дня їх отримання відповідачем. ОСОБА_3 звернувся до сільської ради із клопотанням про затвердження проекту відведення спірної земельної ділянки у власність лише у 2018 році, а тому за умови дотримання сільською радою вимог чинного законодавства, заява ОСОБА_1 повинна була бути розглянута раніше заяви ОСОБА_3 .
Вказувала, що клопотання ОСОБА_3 про надання дозволу не містить додатку, а саме графічного матеріалу із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки, що по суті унеможливлює розгляд такого клопотання. Вважала, що при спірній приватизації був використаний саме її проект землеустрою, принаймні його частини.
Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконним та скасувати рішення Геронимівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 13 березня 2018 року № 37-3/VII в частині затвердження проекту землеустрою щодо приватизації ОСОБА_3 земельної ділянки за кадастровим номером 7124982500:01:001:0613 та надання її у власність ОСОБА_3 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 27 березня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що положеннями ЗК України та Конституції України визначено, що затвердження проектів землеустрою, передача земельної ділянки у власність або у користування є правом сільської ради, також законодавством не встановлено обмежень права надання дозволу на розробку проекту землеустрою ділянки визначеному колу осіб, тобто сільська рада мала право надання зазначеного дозволу позивачу та ОСОБА_3 у праві одночасно. Вказані права сільської ради є дискреційними та створюють можливість на власний розсуд визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів прийняття рішень.
ОСОБА_1 було відмовлено сільською радою у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки                       у зв`язку з тим, що спірна земельна ділянка перебуває у користуванні  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Судом вказано, що твердження позивача про те, що технічна документація відповідача щодо спірної земельної ділянки виготовлена з порушенням                       ЗК України не доведено належними та допустимими доказами.                                             З досліджених матеріалів справи вбачається, що відповідна технічна документація на спірну земельну ділянку розроблялася, про що свідчать відповіді як сільської ради, так і організації яка її виготовляла, а позивачем зазначена інформація не спростована.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою апеляційного суду Черкаської області від 30 травня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що законом не встановлено будь-яких переваг особи, що розробила проект землеустрою, на підставі якого було зареєстровано земельну ділянку, перед іншими особами, і що надання дозволу на розробку документації із землеустрою одній особі не є перешкодою для органу місцевого самоврядування у наданні такого дозволу іншим особам. А тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що права сільської ради є дискреційними та створюють можливість на власний розсуд визначити повністю або частково зміст рішення або вибрати один з кількох варіантів рішення. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У червні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 -подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                    від 24 червня 2019 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 707/2237/18 з Черкаського районного суду Черкаської області. 
 
У липні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що на переконання позивача, неприпустимим є протиправне залишення без розгляду її заяви щодо приватизації земельної ділянки, яка була подана до сільської ради 19 серпня 2017 року, та здійснення розгляду аналогічної заяви ОСОБА_3                          від 23 січня 2018 року.
Відтак, подавши 19 серпня 2017 року належне клопотання до сільської ради, ОСОБА_1 мала право очікувати, що сільська рада діятиме вчасно та в належний і послідовний спосіб. Однак сільська рада, отримавши вперше клопотання ОСОБА_1 , не діяла вчасно та належно, протиправно залишивши її заяву без розгляду, що підтверджено рішенням суду у справі               № 707/1870/17.
Так само не можуть бути послідовними, на його думку, й дії сільської ради, коли за згаданих умов остання розглянула заяву ОСОБА_3 , яка надійшла пізніше та своїм рішення від 13 березня 2018 року передала йому у власність спірну земельну ділянку.
Дотримуючись принципу послідовності, навіть за умов порушення строків розгляду заяви ОСОБА_1 , така заява, на його думку, повинна була б бути розглянута раніше заяви ОСОБА_3 , оскільки надійшла раніше або ж принаймні одночасно.
Вважав, що неможливо стверджувати про дискреційність повноважень сільської ради обирати серед двох варіантів рішень один, оскільки приймаючи оспорюване рішення від 13 березня 2018 року сільська рада розглядала лише заяву ОСОБА_3 , відтак, на її сесію не було винесено обидва варіанти рішення. При цьому послався на відповідну правову позицію Верховного Суду.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
 
У серпні 2019 року ОСОБА_3 подав відзив на касаційну скаргу,                     в якому зазначив, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими. Вважав висновки судів про відсутність порушень прав позивача такими, що відповідають вимогам закону та обставинам справи.
Зазначав, що позивач вважав, що за наявності рішення Черкаського районного суду Черкаської області в адміністративній справі                                                      № 707/1870/17-а, Геронимівська сільська рада Черкаського районного суду Черкаської областібула зобов`язана повторно розглянути заяву                          ОСОБА_1 від 19 серпня 2017 року щодо затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки у власність за кадастровим номером 712:4982:2500:01:001:0613, проте зазначене рішення суду набрало законної сили 15 березня 2018 року після її перегляду в апеляційному порядку.
Крім того, сільською радою повторно було розглянуто заяву ОСОБА_1 , про що свідчить рішення Геронимівської сільської ради Черкаського районного суду Черкаської областівід 19 квітня 2018 року № 38-1VII про розгляд постанови Черкаського районного суду від 24 листопада 2017 року по справі №      707/1870/17-а, яким відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у власність, яке позивачем не  було оскаржено до суду.
Посилався на те, що 25 серпня 2008 року він та його брат - ОСОБА_4 звернулися із заявами до Геронимівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про надання дозволу на розробку проекту щодо відведення спірної земельної ділянки у власність для ведення особистого господарства в межах АДРЕСА_2.
Рішенням Геронимівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 09 вересня 2008 року № 22-12/У надано дозвіл ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на виготовлення проекту із землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту в адміністративних межах Геронимівської сільської ради Черкаського району Черкаської області.
у подальшому ОСОБА_4 відмовився від цієї земельної ділянки на користь брата - ОСОБА_3 .
Про те, що він був користувачем земельної ділянки свідчать і квитанції про оплату за земельний податок з 2009 року.
29 жовтня 2017 року він звернувся із заявою до Геронимівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про надання безкоштовно в приватну власність земельної ділянки, площею 0,12 га, для ведення садівництва в межах АДРЕСА_2.
Рішенням Геронимівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 15 листопада 2017 року № 31-6/УІІ року надано дозвіл                           ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною, площею 0,12 га, у власність для ведення індивідуального садівництва в межах АДРЕСА_2.
Зазначив, що змістом статей 116, 118 ЗК України отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку. При цьому послався на відповідні правові позиції Верховного Суду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Рішенням Геронимівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 09 вересня 2008 року ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту в адміністративних межах Геронимівської сільської ради Черкаського району Черкаської області.
 
Рішенням Геронимівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 31 травня 2016 року № 13-7/VII ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,12 га для ведення садівництва в межах АДРЕСА_2 у зв`язку з тим, що дана земельна ділянка перебуває у користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
 
Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 08 серпня 2016 року у справі № 707/1670/16-а визнано протиправним та скасовано рішення Геронимівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 31 травня 2016 року № 13-7/VII в частині, що стосується                   ОСОБА_1 .
 
На підставі укладеного договору між ОСОБА_1 та державним підприємством «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут» було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для індивідуального садівництва із земель комунальної власності розташованої по АДРЕСА_2 .
 
Постановою Черкаського районного суду від 24 листопада 2017 року у справі № 707/1870/17, залишеною без змін постановоюКиївського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року, визнано протиправною бездіяльність Геронимівської сільської ради Черкаського району Черкаської області що полягає в утриманні депутатів від прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 19 серпня 2017 року щодо затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер 7124982500:01:001:0613). Зобов`язано Геронимівську сільську раду Черкаського району Черкаської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 серпня 2017 року щодо затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки у власність (кадастровий номер 7124982500:01:001:0613) та прийняти законне рішення у порядку та у спосіб встановлений законом. Встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення, зобов`язавши Геронимівську сільську раду Черкаського району Черкаської області у місячний строк з дня набрання постанови суду законної сили, подати до суду звіт про виконання даного судового рішення.
 
Як убачається із листа державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» Черкаської регіональної філії від 25 лютого 2019 року № 55 проект землеустрою ОСОБА_3 був розроблений на підставі дозволу Геронимівської сільської ради Черкаської області від 15 листопада 2017 року № 31-6/VII та завдання від 15 листопада 2017 року Черкаською регіональною філією державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».
 
Згідно з рішенням Геронимівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 13 березня 2018 року № 37-3/VII затверджено проект землеустрою щодо відведення індивідуального садівництва у власність ОСОБА_3 , розроблений Черкаською регіональною філією державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» та надано йому у власність земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва площею 0,1200 га, в тому числі: рілля - 0,1200 га, в межах АДРЕСА_2 . Кадастровий номер земельної ділянки 7124982500:01:001:0613.
 
2.             Мотивувальна частина 
 
Позиція верховного Суду
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі. 
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року справа                                                 № 688/2908/16-ц (провадження № 61-20389св18) передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Хмельницької області                                  від 31 березня 2017 року.
 
Направляючи справу № 688/2908/16-ц на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції зазначив, що у практиці касаційних судів існує різний підхід щодо вирішення спорів у справах про визнання незаконними актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування про надання у власність (користування) земельних ділянок, у ситуації коли дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку надається кільком особам щодо однієї і тієї ж самої земельної ділянки, а земельне законодавство не містить правового регулювання дій органу державної влади чи органу місцевого самоврядування у разі подання кількома особами клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (користування) однієї і тієї ж земельної ділянки.
 
На розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа                                             № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20) за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_6 , Шепетівської районної державної адміністрація Хмельницької області про визнання наказу про надання у користування земельної ділянки на умовах оренди протиправним та його скасування, визнання договору оренди землі недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.
 
Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у цій справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20).
 
Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
 
Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі).
 
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20).
 
Керуючись статтями 252, 253, 260, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у цивільній справі № 707/2237/18 (провадження № 61-11178св19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Геронимівської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання рішення сільської ради незаконним та його скасування за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 березня 2019 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 30 травня 2019 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи                                         № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20) за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_6 , Шепетівської районної державної адміністрація Хмельницької області про визнання наказу про надання у користування земельної ділянки на умовах оренди протиправним та його скасування, визнання договору оренди землі недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                  Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                              О. В. Білоконь
                                                                                                          
                                                                                                          О. М. Осіян
                                                                                                          
Н. Ю. Сакара
 
                                                                                                   В. В. Шипович