ПОСТАНОВА
Іменем України
18 червня 2020 року 
м. Київ
справа №240/4833/18
адміністративне провадження №К/9901/7558/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого - Стародуба О.П., 
суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2018р. (судді - Попова О.Г.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2019р. (судді - Совгира Д.І., Курко О.П., Матохнюк Д.Б.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо відмови у виплаті одноразової грошової допомоги;
зобов`язати відповідача здійснити йому виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови КМУ №975 від 25.12.2013 у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності ІІ групи.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей». Вважає відмову відповідача у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги протиправною та такою, що порушує право на соціальний захист та отримання належної одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності. 
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2018р., залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2019р., позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано пункт 52 рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням позивачу інвалідності ІІ групи з 08.08.2017 внаслідок поранення, контузії і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06.04.2018 №37.
Зобов`язано відповідача вирішити питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок поранення, контузії і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах, де велись бойові дії у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме: 08.08.2017 відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 з урахуванням раніше виплачених сум одноразової грошової допомоги.
В решті позовних вимог - відмовлено.
З ухваленими у справі рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що законодавство допускає можливість виплати такої допомоги у більшому розмірі у разі встановлення вищої групи інвалідності чи вищого ступеня втрати працездатності, однак право на отримання такої допомоги обмежено дворічним строком з моменту первинного встановлення інвалідності  або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. 
Крім того, відповідач зазначив, що з 10.04.2015р під час первинного огляду позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Позивачу виплачена одноразова грошова допомога у розмірі  182   700 грн. таким чином, позивач скористався своїм правом на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності, яке передбачено статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей».    
У відзиві на касаційну скаргу позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.  
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач проходив військову службу в республіці Афганістан у період з 07.08.1987 року по 27.10.1988 року.
Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №908 від 17.03.2015 року встановлено, що поранення (контузія) і захворювання пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. (а.с.16)
Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 10 ААА №206189 від 21.04.2015 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з 10.04.2015, внаслідок поранення, контузії, захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії. (а.с.12)
Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА №782867 від 18.08.2017 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 08.08.2017 довічно, внаслідок поранення, контузії, захворювання, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові. (а.с.13)
Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги.
Пунктом 52 рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06.04.2018 №37, позивачу відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги через відсутність правових підстав для виплати, оскільки він не має права на одержання одноразової грошової допомоги з огляду на те, що згідно з абзацом 2 пункту 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється. Позивачу групу інвалідності змінено понад дворічний термін. Крім того, зазначено, що у зв`язку з установленням позивачу ІІІ групи інвалідності йому виплачено допомогу в сумі 182   700 грн. (а.с. 19)
Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду.  
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд,  виходив з того, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Суди виходили з того, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII (набрав чинності з 01.01.2017р.) Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" п. 4 ст. 16-3 доповнено абзацом другим наступного змісту: "У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється".
Суди дійшли висновку, що твердження відповідача про відсутність правових підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку зі спливом дворічного строку після первинного встановлення інвалідності, є помилковим. 
Крім того, суди дійшли висновку, що в силу статті 58 Конституції України, норма Закону України від 06.12.2016 №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яка набрала чинності 01.01.2017 року, на спірні правовідносини не розповсюджується. 
З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи, а мотиви та доводи наведені в касаційній скарзі, висновки судів не спростовують і є безпідставними з наступних мотивів та передбачених законом підстав. 
Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Частинами 2, 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, передбачених підпунктами 4 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам. 
Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII (набрав чинності з 01.01.2017) пункт 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  доповнено абзацом другим такого змісту: "У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється".
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок №975).
Відповідно до частини 2 пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
В ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено,   що 10.04.2015р. за результатами огляду органами МСЕК позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності  внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби. Крім того, 08.08.2017 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок поранення, контузії та захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.
Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки положення частини 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щодо зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності не застосовуються до позивача.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідач неправомірно прийняв рішення про відмову в призначені одноразової грошової допомоги відповідно Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду від 22.08.2019р. у справі №806/2180/18 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від таких висновків під час розгляду даної справи.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, оскільки при ухваленні рішень суди порушень норм матеріального та процесуального права не допустили, тому суд прийшов до висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій  - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2018р. та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.02.2019р. - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Судді:                                                                                

О.П. Стародуб          

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук