УХВАЛА

13 травня 2020 року 
Київ
справа №296/2698/16-а
адміністративне провадження №К/9901/8081/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Чиркіна С.М., 
суддів:                     Єзерова А.А., Шарапи В.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі № 296/2698/16-а за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними дій,
ВСТАНОВИВ:
У 2016 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною відмову відповідача в перерахунку йому пенсії за вислугу років з 01.01.2016 за нормами статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII на підставі довідки Національної академії прокуратури України від 05.02.2016 № 30/1/21;
- зобов`язати відповідача провести йому перерахунок пенсії за вислугу років з 01.01.2016 за нормами статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII на підставі довідки Національної академії прокуратури України від 05.02.2016 у № 30/1/21 про заробіток для перерахунку пенсії, в розмірі 90 % від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру та виплати на його користь різницю між фактично отриманою на належною до сплати сумою пенсії за вислугою років з 01.01.2016.
Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 30.05.2016 позов задоволено частково:
- визнано незаконною відмову відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивача за вислугу років на підставі довідки від 05.02.2016 № 30/1/2 виданою Національною академією прокуратури України;
- зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» у редакції, яка була чинна на час призначення пенсії (січень 2002 року), у розмірі 90 % від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Національної академії прокуратури України від 05.02.2016 № 30/1/2 з 01.03.2016 без обмеження граничного розміру пенсії з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 17.10.2018, апеляційну скаргу відповідача задоволено, постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 30.05.2016 скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 у заяві позивача про перегляд постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 за виключними обставинами відмовлено.
23.03.2020 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, надіслана 19.03.2020, на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020.
Ухвалою Верховного Суду від 08.04.2020 касаційну скаргу залишено без руху. Скаржнику надано строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали шляхом сплати судового збору або зазначення підстави звільнення від його сплати.
На виконання вимог ухвали від скаржника 27.04.2020 надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги в якій скаржник зазначає, що відповідно до Закону України від 08.07.2011№ 3674-VI "Про судовий збір" не передбачено ставок для сплати судового збору про перегляд судового рішення за виключними обставинами, а відтак судовий збір за подання скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами, не сплачується.
За приписами частини третьої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом, вона вважається поданою у день її первинного подання до адміністративного суду.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд встановив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, з огляду на таке.
За приписами частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Положеннями пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що правові підстави для задоволення заяви позивача про перегляд у зв`язку з виключними обставинами постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 відсутні, оскільки наявність Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019 в справі                                № 3-209/2018(2413/18, 2807/19) на спірні правовідносини не може вплинути, тому що такі виникли до прийняття вказаного Рішення Конституційного Суду України, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.
Таким чином, станом на дату ухвалення постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016, положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами не були визнані неконституційними та були чинними в редакції, застосованій судом апеляційної інстанції.
Сьомий апеляційний адміністративний суд зазначив, що позивач може реалізувати передбачене частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VII право саме після  13.12.2019.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Згідно частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019 не може змінювати правове регулювання правовідносин в даній справі, оскільки такі виникли до прийняття зазначеного рішення, а також, тому що в ньому відсутні положення, які б поширювали дію вказаного рішення Конституційного Суду України на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.
За наведених обставин суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про перегляд за виключними обставинами постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20.12.2016 у справі № 296/2698/16-а.
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм матеріального і процесуального права не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а тому у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись пунктом 5 частини першої, частини другої статті 333 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 у справі № 296/2698/16-а за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними дій.
Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач:                                                                       С. М. Чиркін

Судді:                                                                                 А.А. Єзеров

                                                                                          В.М. Шарапа