П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 травня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/3481/19	

Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.
Дата і місце ухвалення: 27.01.2020р., м. Миколаїв
          
        П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
        Головуючого - судді :   Бойка А.В.,
                                         суддів:   Федусика А.Г.,
                                                           Шевчук О.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гідротехнології» до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги в частині нарахування пені,

ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Гідротехнології» звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 13 березня 2019 року №4471-50 в частині визначення податкового боргу з нарахованої пені в сумі 492  468,60 грн.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 13.03.2019 року №4471-50 в частині визначення  податкового боргу у формі нарахування пені на суму 49468,60 грн. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області на користь ТОВ «Гідротехнології» судовий збір в розмірі 7387,03 грн. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 18.02.2020 року Головне управління ДФС у Миколаївській області подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що нарахування пені ТОВ «Гідротехнології» повинно бути розпочато тільки з 11.03.2019р., тобто з граничного строку сплати грошового зобов`язання. При цьому, судом залишено поза увагою, що в розумінні вимог пункту 129.1.1 статті 129 Податкового кодексу України, кваліфікуючим моментом для початку нарахування пені  встановлено перший робочий день, що є наступним за останнім днем граничного строку сплати  платником податків податкового зобов`язання, визначеного ПК України (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження). Граничним строком сплати податкового зобов`язання, що повинен застосовуватися для початку нарахування пені, передбаченої п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України, є граничний строк сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного ПК України по відповідній податковій декларації, по якій виявлено заниження (тобто, з урахуванням дати, коли таке податкове зобов`язання повинно було бути сплачене за відповідний податковий період та за весь період заниження). А відтак, датою нарахування пені є 11.03.2015 року - граничний день сплати податкового зобов`язання з податку на прибуток  по податковій декларації з податку на прибуток від 03.03.2015 року №9081536001 за звітний податковий період 2014 рік в якому податковим органом виявлено заниження суми податкового зобов`язання. 
У зв`язку з цим, Головне управління ДФС у Миколаївській області просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ТОВ «Гідротехнології».
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі акту від 13.10.2017 року №1339/14-29-14-02/35512443 «Про результати документальної планової виїзної перевірки  товариства з обмеженою відповідальністю «Гідротехнології», код за ЄДРПОУ 35512443, з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.01.2014р. по 31.12.2016р., в тому числі з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.08.2014 року по 31.12.2016 року, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, правильності нарахування, обчислення та сплати  єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2016 року» Головним управлінням ДФС у Миколаївській області 03.11.2017 року, прийнято, серед іншого, податкове повідомлення-рішення №00038111402 про визначення ТОВ «Гідротехнології» грошового зобов`язання з податку на прибуток за 2014 рік на суму 472  192,50 грн. (в тому числі: за основним платежем - 377  754 грн., за штрафними санкціями - 94438,50 грн.).
ТОВ «Гідротехнології» не погодилося з вказаним податковим повідомленням-рішенням та оскаржило його в судовому порядку.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.05.2018р. по справі №814/2670/17 позов ТОВ «Гідротехнології» задоволено частково та скасовано податкове повідомлення-рішення №00038111402 від 03.11.2017 року на суму 31  936,25 грн.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2019р. скасовано рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.05.2018р. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Миколаївській області №00038111402 від 03.11.2017 року на загальну суму 44 995 грн. (в тому числі: за основним платежем - 35  996 грн., за штрафними санкціями - 8999 грн.).
У зв`язку з цим, 25.01.2019 року Головним управлінням ДФС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення №00005751402, яким ТОВ «Гідротехнології» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток за 2014 рік на суму 427  197,50 грн. (в тому числі: за основним платежем - 341758 грн., за штрафними санкціями - 85439,5 грн.).
13.03.2019 року Головним управлінням ДФС у Миколаївській області виставлено ТОВ «Гідротехнології» податкову вимогу №4471-50 на суму 919  381,20 грн., з яких: 427  197,50 грн. сума нарахованого грошового зобов`язання податковим повідомленням-рішенням №00005751402 від 25.01.2019р. та 492  468,60 грн. пеня, обчислена  на виявлені податковим органом суми занижень податкових зобов`язань (341758 грн.). 
При цьому, як вбачається з наданого відповідачем розрахунку пені, датою початку нарахування пені визначено 11.03.2015 року - граничний день сплати податкового зобов`язання з податку на прибуток по податковій декларації з податку на прибуток від 03.03.2015 року №9081536001. 
Не погоджуючись з вимогою Головного управління ДФС у Миколаївській області №4471-50 від 13.03.2019 року в частині визначення податкового боргу з нарахованої пені в сумі 492  468,60 грн. ТОВ «Гідротехнології» звернулося з даним позовом до суду.
При цьому, вимоги позову товариство обґрунтовувало тим, що контролюючим органом необґрунтовано здійснено нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання. За твердженнями товариства, Головне управління ДФС у Миколаївській області  мало розпочати нарахування пені тільки з 11.03.2019 року, враховуючи прийняте податкове повідомлення-рішення №00005751402 від 25.01.2019р., та закінчити відповідне нарахування днем погашення податкового боргу. 
Суд першої інстанції визнав обґрунтованими такі доводи ТОВ «Гідротехнології» та задовольнив поданий ним позов.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
В силу підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк);
Підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України закріплено поняття пені як суми коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.
У відповідності до пункту 111.2 статті 111 Податкового кодексу України   фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.
Відповідно до пункту 57.3 статті  57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Підстави та порядок нарахування пені визначені у ст.129 ПК України.
До 2017 року пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України був викладений в наступній редакції: «Після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Нарахування пені розпочинається:
а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;
б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.»
Тобто, наведена редакція пункту 129.1 статті 129 ПК України передбачала застосування фінансової санкції до платників податків у вигляді нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання на суму такого заниження, оскільки платник весь період, коли він не декларував та не сплачував податки, користувався коштами, які він повинен був сплатити до бюджету.
У зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016р. №1797-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2017 року, пункт 129.1 викладений в наступній редакції:
« 129.1. Нарахування пені розпочинається:
129.1.1 при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
129.1.2. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);
129.1.3. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.
129.3. Нарахування пені закінчується:
129.3.1. у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;
129.4. На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.»
Таким чином, законодавцем змінено правове регулювання цього питання і передбачено, що пеня розпочинає нараховуватись з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Тлумачення змісту вказаних норм Податкового кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, свідчить про те, що нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що в даному випадку нарахування пені за правилами пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України здійснюється у випадку пропуску граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного п.57.3 ст.57 ПК України.
Такий правовий висновок щодо застосування п.129.1 ст.129 ПК України викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.06.2018 року по справі №820/3878/17.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що нарахування пені у спірних правовідносинах за період  з 11.03.2015 року по 10.03.2019 року є протиправним.
З огляду на вказані обставини та виключну дискрецію податкового органу щодо нарахування пені і повноваження суду лише щодо перевірки правильності такого нарахування колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про протиправність податкової вимоги Головного управління ДФС у Миколаївській області від 13 березня 2019 року №4471-50 в частині визначення ТОВ «Гідротехнології» податкового боргу з нарахованої пені в сумі 492  468,60 грн.
Доводи апеляційної скарги ГУ ДФС у Миколаївській області висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 27 січня 2020 року немає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Враховуючи, що дана справа, у відповідності до п.6 ч.6 ст.12 КАС України, належить до категорії незначної складності та розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 13.05.2020 року.

Головуючий суддя 	 	Бойко А.В.	
Судді	    	Федусик А.Г.   Шевчук О.А.