ПОСТАНОВА
Іменем України

24 березня 2020 року 
Київ
справа №552/4292/17
адміністративне провадження №К/9901/21789/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, 
третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 
про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову Київського районного суду міста Полтави від 17.08.2017 (головуючий суддя - Васильєва Л.М.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2017 (головуючий суддя - Калиновський В.А., судді - Бондар В.О., Кононенко З.О.)
ВСТАНОВИВ:
І. Історія справи
1.    У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду міста Полтави з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Полтавській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив суд визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про закінчення виконавчого провадження №51919414 від 29.06.2017.
2. В обґрунтування позову вказував, що державним виконавцем не вжито всіх дій, передбачених чинним законодавством для забезпечення виконання судового рішення, а тому спірна постанова винесена протиправно.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3.    Постановою Київського районного суду міста Полтави від 17.08.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2017, адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову, винесену державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 29.06.2017 про закінчення виконавчого провадження №51919414 з виконання виконавчого листа №552/3464/14-а, виданого Київським районним судом міста Полтави 20.11.2014.
4. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для закінчення виконавчого провадження та приводом для невиконання судового рішення. Судом зазначено, що оскільки боржник не виплатив позивачеві нараховані кошти, спірна постанова про закінчення виконавчого провадження винесена з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому є незаконною.
5. Суд апеляційної інстанції погодився із вказаними висновками, та зазначив, що здійснення боржником дій по виконанню рішення зобов`язального характеру не звільняє державного виконавця від покладеного на нього обов`язку вживати всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для примусового виконання такого рішення. Державним виконавцем не було вчинено всіх залежних від нього дій, у тому числі, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», не перевірено поважність причин невиконання боржником рішення, не здобуто інших доказів про фактичну відсутність бюджетних коштів, зокрема, не перевірено можливість здійснити запит на отримання коштів, не перевірено чи робив боржник такий запит та чи дійсно йому було відмовлено у видачі таких коштів. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
6.    28.11.2017 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області подано касаційну скаргу на постанову Київського районного суду міста Полтави від 17.08.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2017. У касаційній скарзі третя особа, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
7. Касаційна скарга обґрунтована тим, що третьою особою неодноразово було повідомлено державного виконавця про те, що виконання судового рішення неможливо через відсутність коштів у державному бюджеті. Третя особа вказує, що фінансування Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області на виплату військових пенсій здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, а тому виплата нарахованих сум пенсій не залежить від Головного управління як боржника у виконавчому провадженні що, на думку третьої особи, є поважною причиною, яка позбавляє можливості виконати рішення щодо виплати нарахованих сум пенсій.
8. Відзиву на касаційну скаргу не надходило, що у відповідності до ч. 4 ст. 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції
9.    Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.12.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. 
10. Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 з Вищого адміністративного суду України до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду передано матеріали касаційної скарги К/9901/21789/18 за правилами пункту 4 частини першої Розділу VІІ «Перехідні положення» цього кодексу.
11. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2018 для розгляду справи №552/4292/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Шарапа В.М., судді - Бевзенко В.М., Данилевич Н.А.
12. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівником секретаріату Касаційного адміністративного суду №532/0/78-19 від 30.05.2019 призначено повторний автоматизований розподіл касаційної скарги у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Шарапи В.М.
13. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2019 для розгляду справи №552/4292/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жук А.В., судді - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.
14. Ухвалою Верховного Суду від 20.03.2020 адміністративну справу призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
15. Відповідно до виконавчого листа №552/3464/14-а, виданого Київським районним судом міста Полтави 20.11.2014, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком за період з 01 січня 2014 року та провести виплату недоплаченої пенсії з урахуванням проведених виплат.
16. 29.06.2017 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, оскільки рішення суду без участі боржника виконати неможливо.
ІІІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
17. Конституція України
17.1. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
18. Закон України «Про виконавче провадження»
18.1. За приписами ч. 1 ст. 18 Закону державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
18.2. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
18.3. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
18.4. Частиною 3 статті 63 Закону передбачено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
IV. Позиція Верховного Суду
19. За приписами ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
20.    Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
21. Предметом доказування у даній справі є правомірність винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження №51919414 від 29.06.2017.
22. Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України (в редакції, чинній до 15.12.2017) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. 
23. Судами попередніх інстанцій встановлено, що державним виконавцем спірна постанова була винесена у зв`язку з тим, що були вчинені всі дії на виконання рішення суду, однак через неможливість боржника виплатити належні позивачу кошти судове рішення залишилось невиконаним.
24. Враховуючи приписи ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» передумовою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження при виконанні рішень зобов`язального характеру на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону є вчинення державним виконавцем таких дій: 
- винесення постанови про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність,
- повторна перевірка виконання рішення боржником;
- надсилання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.
25. Разом з тим, відповідачами не доведено вчинення державним виконавцем жодної із зазначених дій, докази їх вчинення у матеріалах справи відсутні. Верховний Суд наголошує, що обов`язок доказування правомірності винесення спірної постанови покладений саме на відповідачів, а не на іншу особу.
26. Отже, відповідачами не доведено, що державним виконавцем вчинено всі необхідні дії в повному обсязі, як це передбачено статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження»; не доведено, що спірну постанову винесено у відповідності до вимог статті 39 зазначеного Закону. За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню. 
27. Отже, Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що спірна постанова про закінчення виконавчого провадження є протиправною та підлягає скасуванню.
28. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни зазначених судових рішень відсутні.
29. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.
2. Постанову Київського районного суду міста Полтави від 17.08.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2017 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк ,
Ж.М.Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду