УХВАЛА

22 травня 2020 року 
Київ
справа №360/3490/19
адміністративне провадження №К/9901/5741/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гончарової І.А.,
суддів: Олендера І.Я.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області       на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 у справі №360/3490/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
УСТАНОВИВ:
02.03.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Луганській області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020.
16.03.2020 ухвалою Верховного Суду вказану касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статтям 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України.
Верховний Суд ухвалою від 15.04.2020 продовжив скаржнику строк на усунення недоліків касаційної скарги, а саме шляхом належних обґрунтувань неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
18.05.2020 на адресу Верховного Суду від Головного управління ДПС у Луганській області надійшла заява про усунення недоліків та зазначено, що Першим апеляційним адміністративним судом застосовані норми права без урахування висновків Верховного Суду, які були зокрема викладені у постанові Верховного Суду від 08.08.2018 № 813/3073/17. Також скаржник зазначив, що вищезазначеній ним постанові Верховного Суду, так само як і у справі № 360/3490/19 оскаржується податкове повідомлення-рішення, яким визначено податкове зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25   000,00 грн, тобто правовідносини у справах є подібними.
Таким чином, на думку відповідача суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду.
Проте Головним управлінням ДПС у Полтавській області не зазначено належних обґрунтувань з приводу того, що правовідносини у справі №360/3490/19, що оскаржується, та у справі на яку відповідач посилається у клопотанні, а саме від 08.08.2018 № 813/3073/17, є подібними.
Суд вважає, що підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою (наведенням) конкретних висновків суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися. Мають бути також зазначені правові висновки Верховного Суду, стосовно конкретних норм права, які за наявності подібних правовідносин не враховані судом апеляційної інстанції.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Верховний Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 1   статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України   суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.            
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за доцільне продовжити скаржнику строк на усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання належних обґрунтувань щодо застосування судом норм права без врахування висновку щодо застосування норми права в подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду.
Відповідно до частини другої   статті 121 КАС України   встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
02.04.2020 набрав чинності   Закон України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким внесено зміни, зокрема, до   Кодексу адміністративного судочинства України.   Розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України   доповнено пунктом 3, відповідно до абзацу другого якого строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Керуючись статтями 121, 169, 248, 328, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Продовжити Головному управлінню ДПС у Луганській області строк на усунення недоліків касаційної скарги на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 у справі №360/3490/19.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) на усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                           І. А. Гончарова

Судді                                                                                                               І.Я.Олендер

                                                                                                               Р. Ф. Ханова