Ухвала 
 
27 березня 2020 року
м. Київ
справа № 752/19657/16-ц
провадження № 61-5267 ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Миколаєнко Євгеній Васильович, на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Безуглівська сільська рада Згурівського району Київської області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапчук Неля Вікторівна, про визнання недійсним заповіту,
ВСТАНОВИВ :
До Верховного Суду 17 березня 2020 року ОСОБА_4 який діє в інтересах ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.
Як на підставу пропущення строку заявник посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки  ОСОБА_1 та його представник не були присутні в судовому засіданні під час оголошення постанови, повний текст оскаржуваної постанови складено 06 лютого 2020 року та отримано заявником 13 лютого 2020 року, що підтверджується копією конверта зі штрихкодом та відомостями із сайту ПАТ «Укрпошта» щодо відстеження кореспонденції. Враховуючи вихідні дні, граничний термін на подачу касаційної скарги є 16 березня 2020 року. 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Згідно із пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.
Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Повний текст постанови Київського апеляційного суду від 04 лютого         2020 року складено 06 лютого 2020 року та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13 лютого 2020 року, а касаційну скаргу на вказане судове рішення подано 17 березня 2020 року, тобто після спливу більше ніж 30 днів з дня складення повного тексту указаного судового рішення та дня вручення заявнику такого судового рішення.
Разом з тим, заявник зазначає, що із врахуванням вихідних днів, граничний термін на подачу касаційної скарги є 16 березня 2020 року, однак касаційну скаргу подає 17 березня 2020 року, не зазначаючи причини пропуску строку.
Отже, наведені в клопотанні підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки вони не є такими, що об`єктивно унеможливили дотримання строків на подачу касаційної скарги, передбачених ЦПК України. 
Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, на підставі частини третьої статті 393 ЦПК України касаційну скаргу слід залишити без руху, оскільки підстави пропуску строку на касаційне оскарження, наведені заявником у клопотанні, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху ОСОБА_1 має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою, в якій навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази.
Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», яка передбачає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю, однак доказів на підтвердження вказаних обставин не додав.
За таких обставин,відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати докази, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору або сплатити судовий збір відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених                     статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва                            від 09 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного суду                     від 04 лютого 2020 року неповажними.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Миколаєнко Євгеній Васильович, на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 лютого 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 27 квітня                   2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                     О. В. Білоконь