Ухвала
 
18 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 761/13050/15-ц
провадження № 61-17917св18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), 
суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Луспеника Д. Д., Погрібного С. О., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», подану уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюковою Іриною Олександрівною, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 січня 2017 року у складі судді Притули Н. Г. та рішення Апеляційного суду міста Києва від 28 березня 2017 року у складі колегії суддів: Кравець В. А., Махлай Л. Д., Мазурик О. Ф. і касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 28 березня 2017 року,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
 
У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який уточнила у процесі розгляду справи, до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра», банк) про стягнення ненарахованої та невиплаченої оплати праці за роботу у вихідні дні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилалася на те, що до 13 лютого 2009 року вона працювала у Відкритому акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ «КБ «Надра»), правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», на посаді менеджера проекту Центру ефективності роботи ребрендованих площадок продажу Департаменту змін та інновацій роздрібної мережі Генерального Департаменту дистриб`юції. Письмовим розпорядженням ВАТ «КБ «Надра» від 06 січня 2009 року № 3 «Про впровадження нового продукту на площадках продажу» було передбачено впровадження нового продукту «Від тисячі до мільйона один крок» з 12 по 28 січня 2009 року та направлено її у відрядження до Кримського регіонального управління ВАТ «КБ «Надра». В період з 12 по 28 січня 2009 року вихідними днями були: 17, 18, 24, 25числа місяця, проте в ці дні вона виконувала трудові обов`язки з участі у проведенні семінарів. Відповідач не здійснив оплату праці за роботу у вихідні дні в подвійному розмірі, не надав інших днів відпочинку, а при звільненні її з роботи не виплатив компенсації за роботу у вказані дні. Враховуючи викладене,ОСОБА_1 просила стягнути з ПАТ «КБ «Надра» на свою користь компенсацію за роботу у вихідні дні в розмірі 1 251,06 грн, компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати - 995,84 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні -              246 924,02 грн. 
 
Справа розглядалася судами неодноразово.
 
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23 січня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за роботу у вихідні дні в січні 2009 року в сумі 1 251,04 грн, компенсацію (індексацію) втрати частини заробітної плати - 995,83 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку - 246 767,51 грн, а всього 249 014,51 грн (суми стягнуті без відрахування обов`язкових податків та зборів).
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що при звільнені позивача з роботи  ПАТ «КБ «Надра» не провело з нею розрахунку в повному обсязі, а тому в неї виникло право на отримання вищезазначених виплат.
 
Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 28 березня 2017 року апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію         ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І. О. задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 січня 2017 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку змінено, зменшено розмір стягнутої суми з   246 767,83 грн до 12 338,39 грн. Зазначено, що загальна сума, яка підлягає стягненню, складає 14 585,26 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, місцевий суд дійшов законного й обґрунтованого висновку про те, що банк, порушивши вимоги трудового законодавства, не здійснив виплати належних звільненому працівнику сум у строки, визначені статтею 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Зменшуючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд застосував принцип співмірності визначення такої заборгованості з урахуванням розміру недоплаченої позивачу суми та істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника. Протягом більше п`яти років після звільнення з роботи позивач не заявляла про неправильність здійсненого з нею розрахунку та наявність невиплачених їй роботодавцем в день звільнення сум. Крім того, після звільнення ОСОБА_1 з роботи 13 лютого 2009 року, вона знову була прийнята на роботу в ПАТ «КБ «Надра» 23 березня 2009 року.
 
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи.
 
У квітні 2017 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкова І. О. подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 січня 2017 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 28 березня 2017 року в частині стягнення грошової компенсації за роботу у вихідні дні в сумі 1 251,04 грн, компенсації (індексації) втрати частини заробітної плати - 995,83 грн і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
 
Касаційна скарга уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І. О. мотивована тим, що позивач не довела фактів її перебування з 12 по 28 січня 2009 року у відрядженні в Кримському регіональному управлінні ВАТ «КБ «Надра» та залучення її до роботи у вихідні дні. Сам факт наявності розпорядження від 06 січня 2009 року № 3 не створює для банку наслідків порушення статей 71, 72 КЗпП України, оскільки доказів про перебування позивача у відрядженні та про роботу у вихідні дні матеріали справи не містять. Зазначене відповідає висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 21 жовтня 2015 року в аналогічній справі № 6-176цс15, в якій зазначено, що наявність розпоряджень не дає підстав стверджувати про порушення прав працівника щодо невиплати грошової компенсації за його роботу у вихідні дні, тому відсутні підстави для задоволення позову. Судами неправильно розраховано середньоденну заробітну плату позивача і, відповідно, розрахунок інфляційних втрат та не застосовано до спірних правовідносин статтю 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
 
У квітні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Апеляційного суду міста Києва від 28 березня 2017 року і  залишити без змін рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 січня 2017 року.
 
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 мотивована тим, що апеляційний суд неправильно визначив суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, не звернув уваги на те, що позовні вимоги про стягнення компенсації за роботу у вихідні дні були задоволені рішенням суду першої інстанції не повністю та зменшено суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Також апеляційний суд на врахував правових висновків Верховного Суду України в аналогічних справах та неправильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.
 
У серпні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав заперечення на касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І. О., в якому просив відмовити в її задоволенні, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів скарги. Саме на роботодавця покладено обов`язок здійснювати облік виконаної працівником роботи, виплачувати йому заробітну плату та інші виплати. Фактичний розрахунок з позивачем не проведений, порушення її трудових прав триває, тому місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні. Постанова Верховного Суду України                   від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-176цс15 не має преюдиційного значення для цієї справи, оскільки в ній встановлено інші фактичні обставини. Стягнуті на користь позивача кошти належать до заробітної плати та пов`язані з оплатою праці, тому до спірних правовідносин не підлягає застосуванню стаття 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
 
Рух справи в суді касаційної інстанції.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 травня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкової І. О., а ухвалою від 05 травня 2017 року - за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд. 
 
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
02 травня 2018 року справу № 761/13050/15-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 листопада 2018 року справу призначено до судового розгляду.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2019 року касаційне провадження в цій справі було зупинене до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 761/9584/15-цза позовом  ОСОБА_4 до ПАТ «КБ «Надра» про стягнення заробітної плати за роботу у вихідні дні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушення строків її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2017 року та за касаційною скаргою ПАТ «КБ «Надра», поданою уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюковою І. О., на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 травня 2015 року та рішення Апеляційного суду міста Києва              від 12 вересня 2017 року.
 
Позиція та висновки Верховного Суду.
 
Відповідно до частини першої статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.
 
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі               № 761/9584/15-ц, яка оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень                 04 березня 2020 року, касаційні скарги ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2017 року змінено, викладено його мотивувальну частину в редакції цієї постанови, викладено абзаци третій і четвертий його резолютивної частини у такій редакції: «Зменшити стягнутий з ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_4 розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку з 451 148,27 грн до 11 000,00 грн. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 28 травня 2015 року в частині зазначення загальної суми, яка підлягає стягненню з ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_4 , змінити з 456 524,21 грн на 16 375,94 грн». В іншій частині рішення Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2017 року залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
 
З огляду на викладене та враховуючи, що перестали існувати обставини, які викликали зупинення касаційного провадження в цій справі, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність його поновлення.
 
Керуючись статтями 254, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити касаційне провадження у справі № 761/13050/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення ненарахованої та невиплаченої оплати праці за роботу у вихідні дні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», поданою уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюковою Іриною Олександрівною, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва                       від 23 січня 2017 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 28 березня              2017 року і за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 28 березня 2017 року.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий	В. А. Стрільчук	
 	 	
Судді:	С. О. Карпенко	
 	 	
 	В. О. Кузнєцов	
 	 	
 	Д. Д. Луспеник   С. О. Погрібний