Справа № 132/4683/19
Провадження № 22-ц/801/1140/2020
Категорія: 40
Головуючий у суді 1-ї інстанції Аліменко Ю. О.
Доповідач:Шемета Т. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року	Справа № 132/4683/19	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),
суддів Берегового О. Ю., Якименко М. М.,
секретар судового засідання Куленко О. В.
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач (особа, яка подала апеляційну скаргу) Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальність «ОТП Факторинг Україна» на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 12 березня 2020 року, ухвалене у складі судді Аліменко Ю. О. у м. Калинівка, дата повного тексту судового рішення відповідає даті його постановлення,-
в с т а н о в и в :
21 грудня 2019 року ОСОБА_1 подав позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання іпотеки припиненою та виключення запису з реєстру іпотек.
Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 та АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого став ПАТ «ОТП Банк») 13.10.2006 року уклали кредитний договір № CNL-B00/242/2006 на суму 16 000 доларів США зі строком погашення до 12.10.2016 року. В цей же день між сторонами укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира в АДРЕСА_1 . В подальшому між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого став ПАТ «ОТП Банк») та позивачем 18.03.2008 року укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав позивачу кредит в сумі 16 138,50 доларів США зі строком погашення до 13.03.2023 року та в цей же день з метою забезпечення цього договору між сторонами укладено наступний договір іпотеки від 18.03.2008 року №PML-B00/054/2008/, предметом якого знову стала квартира, яка знаходиться за адресою: в АДРЕСА_1 . 
10.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та TOB «ОТП Факторинг Україна», було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого, ПАТ «ОТП Банк» продав (переуступив) відповідачу права на кредитні та забезпечувальні договори, перелік яких наведено у Додатку №1 до даного договору. 
02.09.2014 року відповідач пред`явив позивачу вимоги № № 640, 641 про повне дострокове погашення заборгованості за зазначеними кредитами, надавши позивачу для виконання 30 днів. Позивач вважає, що у зв`язку з пред`явленням вимог дострокового погашення кредиту фактично змінені строки виконання основного зобов`язання, і відповідно, дата остаточного повернення кредиту по зазначених вище кредитних договорах спливла 02.10.2014 року, а відтак 02.10.2014 року закінчився і строк дії вказаних вище іпотечних договорів. Наявність в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек записів про іпотеку та заборону відчуження спірної квартири порушує права позивача як власника.
Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 12 березня 2020 року, позов задоволено: 
-визнано припиненою іпотеку, яка виникла на підставі договору іпотеки від 13.10.2006 року № PCNL-В00/242/2006/, в зв`язку із закінченням строку дії даного договору, зареєстровану за реєстровим №1410 від 13.10.2006 року; 
-визнано припиненою наступну іпотеку, яка виникла на підставі договору наступної іпотеки від 18.03.2008 року № РМL-В00/054/2008/ в зв`язку із закінченням строку вказаного договору, зареєстровану за реєстровим №1183 від 18.03.2008 року;
-вилучено із розділу «Відомості з державного реєстру іпотек» запис: реєстраційний номер обтяження: 3885662, об`єкт обтяження: квартира, адреса АДРЕСА_1 ; 
-вилучено записи з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №1411 від 13.10.2006 року про заборону відчуження квартири АДРЕСА_2 ; 
-вилучено записи з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №1184 від 18.03.2008 року про заборону відчуження квартири АДРЕСА_2 . 
-Вирішено питання про розподіл судового збору.
Рішення мотивовано тим, що з пред`явленням вимог про дострокове виконання кредитних договорів у встановлений даною вимогою термін 02.10.2014 року, було змінено строк виконання основного зобов`язання і тому кредитні договори припинили свою дію. Відтак, оскільки припинилося основне зобов`язання, то припиненим є і додаткове зобов`язання, яким було забезпечено виконання кредитних зобов`язань, тобто припинили свою дію договори іпотеки.
Не погодившись із зазначеним рішенням, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 12 березня 2020 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Основні доводи апеляційної скарги полягають у тому, що суд невірно застосував норми матеріального права. Боржник не надав доказів виконання ним основного зобов`язання, забезпеченого іпотекою, а відтак ні основне зобов`язання, а відповідно ні додаткове зобов`язання у вигляді іпотеки не припинилося. Перелік підстав припинення іпотеки, зазначений в ЗУ «Про іпотеку» є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.
26.05.2020 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , в якому він просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
В судове засідання апеляційного суду представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не з`явився, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином. Представник ОСОБА_1 адвокат Левицька-Корчун В. І. заперечила проти задоволення апеляційної скарги, підтримала викладене у відзиві.
Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
По справі встановлено та не заперечується сторонами:
-13.10.2006 року АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 надано кредит в сумі 16 000 доларів США зі строком погашення до 12.10.2016 року, що підтверджується кредитним договором № CNL-B00/242/2006 від 13.10.2006 року ( а. с. 21-24);
-В цей же день, 13.10.2006 року, з метою забезпечення виконання кредитних зобовязань, укладено договір іпотеки від №PCNL-B00/242/2006/, предметом іпотеки якого є квартира в АДРЕСА_1 (а. с. 10-14) та накладено заборону про відчуження ( а. с. 15);
-18.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір № ML-B00/054/2008, відповідно до якого банк надав позивачу кредит в сумі 16 138,50 доларів США зі строком погашення до 13.03.2023 року.( а. с. 25-28);
- В цей же день, 18.03.2008 року, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, укладено договір наступної іпотеки від №PML-B00/054/2008/, предметом якого теж виступила квартира в АДРЕСА_1 ( а. с. 17-19) та накладено заборону про відчуження, що підтверджується довідкою Державного нотаріального архіву Вінницької області від 18.10.2019 року ( а.с. 20);
- Сторонами не заперечується, що 10.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та TOB «ОТП Факторинг Україна» надалі відповідач, було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого, ПАТ «ОТП Банк» продав (переуступив) відповідачу права на кредитні та забезпечувальні договори, перелік яких наведено у Додатку №1 до даного договору, в тому числі і по кредитним і забезпечувальним договорам позивача;
- 02.09.2014 року TOB «ОТП Факторинг Україна» пред`явив позивачу вимоги № 640 та № 641 про повне дострокове погашення заборгованості за вищевказаними кредитами, надавши позивачу для виконання 30 днів ( а. с. 30, 31);
- Згідно інформації, яка міститься у витягу з Державного реєстру права власності на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек від 04.09.2019 у зазначеному реєстрі у розділі «Відомості з державного реєстру іпотек» міститься актуальний наступний запис: реєстраційний емер обтяження: НОМЕР_1 , об`єкт обтяження: квартира, адреса АДРЕСА_1 (а. с. 32-39).
Між сторонами виник спір з приводу визнання договорів іпотеки припиненим та виключення з реєстру заборон відповідних записів.
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека – це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.
Підстави припинення іпотеки визначені в статті 17 Закону України «Про іпотеку», припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом, зокрема, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.
Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував на те, що зміною строку виконання основного зобов`язання внаслідок направлення досудової вимоги і закінченням (у зв`язку з цим) 02.10.2014 року строку дії кредитних договорів, одночасно закінчили свою дію і договори іпотеки, укладені на забезпечення виконання боржником умов кредитних договорів, тобто на таку підставу припинення іпотеки, передбачену ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», як закінчення строку дії договору іпотеки, припинення основного зобов`язання.
Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.(стаття 598 ЦК України). 
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.
Тобто, зобов`язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а забезпечення виконання основного зобов`язання ( в даному випадку іпотека) нерозривно пов`язане із існуванням основного зобов`язання (ст. 593 ЦК України, ст. 17 ЗУ «Про іпотеку).
Відповідач обов`язки за умовами кредитних договорів виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві. Позивач зобов`язався за договором повертати кредит з процентами періодичними платежами.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Скориставшись правом, передбаченим ст. 1050 ЦК України, кредитор 02.09.2014 року звернувся до ОСОБА_1 з досудовою вимогою за кредитним договором № ML-B00/054/2008 від 18.03.2008 року (а.с. 30) та за кредитним договором № CNL-B00/242/2006 від 13.10.2006 року (а.с. 31), тобто змінив строк виконання зобов`язань позичальника за кредитними договорами.
Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст (Постанова ВП ВС від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12).
Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).
Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.
Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання припиняється з підстав, передбачених законом (ст. 598 ЦК України). 
Отже, зміна терміну виконання зобов`язання в порядку статті 1050 ЦК України, (що мало місце в даній справі) стосувалася виконання умов кредитних договорів. Зі зміною строку виконання зобов`язання не припинився обов`язок позичальника виконати зобов`язання належним чином, що ним зроблено не було.
Строк дії договору іпотеки та наступної іпотеки не завершився, оскільки в договорі іпотеки, і в договір наступної іпотеки сторони погодили, що договір іпотеки діє до виконання ОСОБА_1 зобов`язань, забезпечених іпотекою.
Оскільки в справі що розглядається позичальник ОСОБА_1 не виконав належним чином свої зобов`язання як позичальника за кредитними договорами, що ним не заперечується, тому законних підстав вважати, що припнилося забезпечення виконання зобов`язання в зв`язку зі зміною кредитором в порядку ст. 1050 ЦК України терміну виконання зобов`язання, - немає.
Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про припинення договору іпотеки та договору наступної іпотеки, виключення відповідних записів з Державного реєстру.
Отже, підстав для задоволення позову ОСОБА_1 немає.
Відтак, виходячи з викладеного вище апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції до скасування як таке, що ухвалене без повного та всебічного з`ясування фактичних обставин справи, з невірним застосуванням нор матеріального права.
Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, апеляційний суд в порядку частини 13 статті 141 ЦПК України здійснює розподіл судових витрат: так, як апеляційну скаргу задоволено з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 501, 80 грн. (сплачено за подання апеляційної скарги, а. с. 89). 
На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375, 382 – 384, 389, 390 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити. 
Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 12 березня 2020 року скасувати та постановити нове.
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання іпотеки припиненою та виключення запису з реєстру іпотек.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 501, 80 грн.
Позивач - ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач –Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ЄДРПОУ 36789421, адреса: вул. Фізкультури, 28д, м. Київ, 03680.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий 

М. М. Якименко
Повне судове рішення складено 05.06.2020 року