УХВАЛА

27 квітня 2020 року
м. Київ
Справа № 638/9455/16-а
Провадження № 11-147зва20
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Гриціва М.І., 
суддів Анцупової Т. О., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.
перевірила матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дзержинського районного суду міста Харкова від 01 серпня 2016 року та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в особі Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про зобов`язання вчинити дії, і
ВСТАНОВИЛА:
У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, у якій просила визнати протиправною бездіяльність пенсійного органу починаючи з 01 березня 2016 року щодо відмови позивачу у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов`язати пенсійний орган призначити пенсію за вислугу років з 01 березня 2016 року
Дзержинський районний суд міста Харкова постановою від 01 серпня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовив.
Суд послався на правову позицію Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 17 вересня 2013 року справа № 492/446/15-а (провадження № 21-241а/13) та дійшов висновку, що наявність державної акредитації закладу охорони здоров`я це офіційне визнання його статусу. Робота в аптеці, яка не пройшла державну акредитацію, не може зараховуватись до спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років.
Харківський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 22 листопада 2016 року відмовив у відкритті касаційного провадження. 
18 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Великої Палати Верховного Суду із заявою про перегляд постанови Дзержинського районного суду міста Харкова від 01 серпня 2016 року та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України),у зв`язку з наявністю істотних для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Зокрема, такою обставиною вважає постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 429/446/15-а, у якій цей суд у спірних правовідносинах подібних до правовідносин у справі, яка вона ініціювала, відійшов від правової позиції Верховного Суду України про те, що до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років зараховується робота на посадах провізорів, фармацевтів в аптеках, що офіційно набули статусу закладу охорони здоров`я на підставі державної акредитації. 
З огляду на названу нею нововиявлену обставину просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій й ухвалити нову постанову про задоволення позову. 
Відповідно до частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 364 КАС України заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції. У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються найменування адміністративного суду, до якого подається заява про перегляд, <…>.
За частинами першою, другою статті 365 КАС України, якою встановлено порядок подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.
У системному взаємозв`язку ці норми передбачають, що якщо автор заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами вважає, що для такого перегляду є такі обставини, то тоді він може подати заяву до судів апеляційної чи касаційної інстанції у разі, коли ці інстанції відповідно змінили чи ухвалили нове судове рішення, тобто рішення, на яке, з погляду заявника, впливає нововиявлена обставина.
Відповідно до частин першої, третьої-п`ятої статті 366 КАС України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до адміністративного суду, передається судді адміністративного суду, який визначається в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу. Крім випадків, визначених статтею 169 цього Кодексу, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами також повертається заявникові без розгляду, якщо заява подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 363 цього Кодексу, і суд відхилив клопотання про його поновлення. Суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами у разі, якщо така заява подана до суду після закінчення строку, визначеного частиною другою статті 363 цього Кодексу.
Із наведених законодавчих положень випливає, що заява про перегляд судового рішення може бути залишена без розгляду, повернута заявникові або у ній може бути ухвалено рішення про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами тільки з підстав та за умов, передбачених цією статтею. 
У заяві порушується питання про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень судів попередніх інстанцій. У такому разі процесуальний закон зобов`язує адресувати заяву про перегляд судового рішення до суду, який має повноваження її розглядати. Однаковою мірою ці вимоги закону стосуються й ситуації, коли заява, яка містить підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, подана до суду, який не має повноважень на її розгляд.
Дотримання вимог закону про належність суду, якому підсудний розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинам, зумовлюється також необхідністю виконання такого принципу адміністративного судочинства як забезпечення права на апеляційний перегляд справи чи на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, у разі, коли за наслідками провадження за виключними обставинами виникне право на таке оскарження.
Як убачається зі змісту заяви, в аспекті її вимог нововиявлена обставина, яку назвала заявниця ОСОБА_1 , стосується насамперед і також рішення суду першої інстанції, оскільки воно є незмінним й таким, що набрало законної сили. Вищий апеляційний суд України як касаційний суд розглянув скаргу й 22 листопада 2016 року ухвалив процесуальне рішення про відмову у відкритті касаційного провадження. За наслідками касаційного перегляду цей суд не змінював рішення суду першої інстанції і не ухвалювала нового рішення.
Як згадано вище, за вимогами частини першої статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинам подається до суду, який ухвалив судове рішення.
Судом, який ухвалив рішення у цій справі, а звідси - судом, який має повноваження на розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, є Дзержинський районний суд міста Харкова. У контексті конкретних обставин саме до цього суду ОСОБА_1 за законом мала подати заяву, але, оскільки вона цього не зробила, то на підставі положень закону така заява підлягає направленню для розгляду до суду, встановленого законом.
У підсумку Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для подання заяви ОСОБА_1 до Великої Палата Верховного Суду для перегляду судових рішень судів попередніх інстанцій з цієї підстави немає. Водночас гадає, що в розумінні положень частини другої статті 361, статей 364, частини першої, другої статті 365, статті 366 КАС України заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами належить направити до суду першої інстанції для вирішення питання про її прийнятність та відкриття провадження за цими обставинами.
Керуючись статтями 361, 364, 365, 366 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень - постанови Дзержинського районного суду міста Харкова від 01 серпня 2016 року та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України в особі Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Харкова про зобов`язання вчинити дії направити для розгляду до суду першої інстанції як суду, який ухвалив судове рішення, про перегляд якого ОСОБА_1 подала заяву. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                         М.І. Гриців
Судді:                                                 Т. О. Анцупова                                  Л. М. Лобойко
                                                           В. В. Британчук                                 О. Б. Прокопенко
                                                           Ю. Л. Власов                                     В. В. Пророк
                                                           Д. А. Гудима                                      Л. І. Рогач
                                                           В. І. Данішевська                             О. М. Ситнік
            Ж. М. Єленіна                                   О. С. Ткачук
            О. С. Золотніков                               В. Ю. Уркевич
            В. С. Князєв                                      О. Г. Яновська