КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
03 червня 2020 року
 
справа № 755/15545/19
                                      
провадження № 22-ц/824/4800/2020    
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.,
при секретарі: Русинчук І.І.,
 
учасники справи:
заявник -  ОСОБА_1 
заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві
 
            розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року постановлену під головуванням судді Винниченко Л.М. у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення,
В С Т А Н О В И В :
 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року у відкритті провадження  відмовлено.
Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
В обґрунтування своїх вимог посилається на відсутність в заявлених вимогах спору про право. 
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України,  неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив із  наявності спору про право, а тому спір має розглядатись у порядку позовного провадження. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2019 року ОСОБА_1 подала заяву про встановлення факту, що має юридичне значення та просила встановити факт належності ОСОБА_1 заробітку, отриманого у період з 01.01.1990 р. по 30.06.1991 р.  в Українському науково-дослідному інституті переробки  волокон.
Даний факт необхідний заявнику для належного підтвердження додаткового заробітку  та проведення перерахунку призначення пенсії.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:
1) родинних відносин між фізичними особами;
2) перебування фізичної особи на утриманні;
3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;
4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;
5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;
6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;
7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;
8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;
9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.  
Відповідно до положень ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.
 В заяві ОСОБА_1 зазначила, що довідка про заробітну плату, яка необхідна їй для перерахунку призначеної пенсії, видана на ім`я ОСОБА_2 , що унеможливлює її подачу до органів Пенсійного фонду України. 
Відповідно до заявлених вимоги заявник просить встановити факт належності  їй заробітку, отриманого ОСОБА_2 у період з 01.01.1991 року по 30.06.1991 рік в Українському науково-дослідному інституті переробки волокон, для підтвердження додаткового заробітку за другим фактичним  місцем роботи заявника, яке не зазначено у її трудовій книжці, та проведення перерахунку  призначеної пенсії.
В заяві ОСОБА_1 зазначила, що довідка про заробітну плату, яка необхідна їй для перерахунку призначеної пенсії, видана на ім`я ОСОБА_2 , що унеможливлює її подачу до органів Пенсійного фонду України. 
Таким чином, із змісту поданої заяви вбачається спір про право, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив заявнику у відкритті окремого провадження у справі.
Доводи апеляційної скарги про те, що про відсутність спору свідчить зазначене в постанові Київського апеляційного суду від 17.12.2019 року, що ОСОБА_2 підтримує заяву, а Головне управління Пенсійного фонду України  в м. Києві участі в засіданні не брав, заперечень, в тому числі щодо наявності спору про право, не надавав, колегія суддів відхиляє, оскільки апеляційний судом переглядалась ухвала про відмову у відкритті провадження у зв`язку із поданням заяви з порушенням правил підвідомчості. 
Надання пояснень та заперечень  по суті здійснюється після відкриття провадження у справі.
Доводи апеляційної скарги що наявність спору можливо встановити лише під час розгляду справи  колегія суддів оцінює критично, оскільки зі змісту поданої заяви вбачається спір про право. 
Доводи апеляційної скарги, про те, що в оскаржуваному рішенні судом не вказано сторін між якими вбачається спір про право, колегія суддів також відхиляє, оскільки  обов`язок суду визначати осіб між яким наявний спір законодавством не передбачений.  
Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення прийнято поза межами в встановленого строку висновків суду не спростовує та на їх правильність не впливає. 
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 186 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті провадження у справі постановляється не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви.
Відповідно до матеріалів справи  протоколом передачі судової справи від 11.01.2020 року визначено суддю Винниченко Л.М., оскаржувану ухвалу постановлено 15.01.2020 року, відтак ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 15.01.2020 року постановлена у визначені ЦПК України строки.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Враховуючи вищевикладене, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року постановлена з дотриманням норм процесуального права,  а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.
Відповідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись  ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382,   ЦПК  України, суд
 
               П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
 
Повний текст постанови виготовлено 05 червня 2020 року. 
 
Суддя-доповідач  
                                                                  
Судді