УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження
16 березня 2020 року  
м. Київ
справа №420/2933/19
провадження №К/9901/5323/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі № 420/2933/19 за позовом ОСОБА_1 до Великомихайлівської районної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації, Великомихайлівської районної ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Державна казначейська служба України про визнання дій протиправними та стягнення моральної та матеріальної шкоди,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Великомихайлівської районної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації, Великомихайлівської районної ради Одеської області, в якому, беручи до уваги письмові уточнення, просив:
(і) визнати протиправними дії Великомихайлівської районної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації та Великомихайлівської районної ради Одеської області щодо нездійснення ОСОБА_1 як інваліду другої групи безоплатного капітального ремонту в його квартирі, а також незабезпечення коштами для проведення вказаного ремонту власними силами;
(іі) стягнути з Великомихайлівської районної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації солідарно 117  786  грн на відшкодування майнової шкоди;
(ііі) стягнути з Великомихайлівської районної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Великомихайлівської районної державної адміністрації та Великомихайлівської районної ради Одеської області по 200 000 грн на відшкодування моральної шкоди;
(іііі) зобов`язати Державну казначейську службу України відшкодувати майнову та моральну шкоду, стягнуту з відповідачів нам підставі рішення суду.
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що з січня 2013 року він як інвалід другої групи, на якого поширюються пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, неодноразово звертався до відповідачів із заявами про здійснення безоплатного капітального ремонту його квартири або виділення потрібних коштів для вказаної мети, утім дотепер ремонт у його квартирі не здійснений, кошти для вказаної мети також не виділялись. На думку позивача, такі обставини свідчать про протиправну бездіяльність відповідачів, яка своєю чергою завдала йому майнової та моральної шкоди.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2019 ОСОБА_1 в позові відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2019 - без змін.
18.02.2020 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі № 420/2933/19.
Дослідивши зміст касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках  - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
За змістом пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Заявник на обґрунтування вимог касаційної скарги покликається на те, що він є інвалідом війни ІІ групи, на якого поширюються пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Зазначає, що для реалізації свого права на здійснення безоплатного капітального ремонту його квартири, яке гарантоване пунктом 8 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», він 24.01.2013, 17.04.2014 та 15.10.2014 звертався до Великомихайлівської районної державної адміністрації із заявами про здійснення безоплатного капітального ремонту його квартири, утім, як вказує скаржник, капітальний ремонт його квартири так і не було виконано.
Колегія суддів бере до уваги, що за юридичною позицією Конституційного Суду України, що викладена в абзацах другому, третьому пункту  5 мотивувальної частини Рішення від 18.12.2018 № 12-р/2018 та в абзаці п`ятому пункту 2.2 мотивувальної частини Рішення від 27.02.2020 № 3-р/2020, «…встановлення пільг ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ є одним із засобів реалізації державою конституційного обов`язку щодо забезпечення соціального захисту осіб, які захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність, та членів їхніх сімей. Держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності. Невиконання державою соціальних зобов`язань щодо ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ № 3551, підриває довіру до держави… Соціальний захист ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ № 3551, спрямований на забезпечення їм достатнього життєвого рівня…».
Зважаючи на те, що право заявника на здійснення капітального ремонту квартири спрямоване на забезпечення йому мінімальних умов життя, сумісних із людською гідністю, Верховний Суд вважає, що ця справа має виняткове значення для учасника справи, який подав касаційну скаргу.
Відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з частиною другою статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Передбачений зазначеною статтею строк на касаційне оскарження пропущений, оскільки оскаржене судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалене 15.01.2020, а касаційна скарга була подана 18.02.2020 (згідно з відтиском штемпеля оператора поштового зв`язку «Укрпошта» на конверті, у якому надійшла касаційна скарга).
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд про поновлення строку на касаційне оскарження та зазначає, що він отримав постанову суду апеляційної інстанції 24.01.2020, а тому вважає вказану обставину поважною причиною для пропуску процесуального строку.
За наведених обставин та беручи до уваги надані на їхнє підтвердження докази, Верховний Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, а отже й про наявність підстав для його поновлення.
Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження у цій справі немає.
За вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що слід відкрити касаційне провадження за поданою касаційною скаргою на підставі підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Керуючись положеннями підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2019 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі №  420/2933/19.
2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.09.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2020 у справі №  420/2933/19.
3. Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справу № 420/2933/19.
4. Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.
5. Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                  А.А. Єзеров

Суддя                                                                      В.М. Кравчук

Суддя                                                                      О.П. Стародуб