УХВАЛА

26 березня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/10075/19 
Верховний Суд у складі  колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Булгакової І.В.(головуючий), Львова Б.Ю. і Селіваненка В.П., 
розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Селтікс"  (далі-Товариство) 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2020
за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"
до Товариства 
про стягнення 20  536,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

05.03.2020 (згідно з накладною Нової пошти) Товариство звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 зі справи №  910/10075/19 з підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України у редакції Закону України від 15.01.2020 №460-IX, що набрав чинності з 08.02.2020).
Звертаючись із касаційною скаргою, Товариство зазначає про необхідність касаційного розгляду даної справи, оскільки вважає, що касаційна скарга стосується питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, через те, що існує різне застосування Північним апеляційним господарським судом норм права у аналогічних правовідносинах, а саме: положень статей 35 та 37 "Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), викладених, зокрема, у постанові Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 у справі №  910/4115/18 та в оскаржуваній постанові від 05.02.2020 у справі №  910/10075/19.
Крім того, на виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також на те, що судом апеляційної інстанції не було враховано висновків щодо застосування вказаних норм Закону у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати  Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 904/4582/18 та від 04.07.2018 у справі №  755/18006/15-ц.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга містить обґрунтування, які підпадають під дію підпункту "а" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, та підлягає розгляду Верховним Судом.
Згідно з частиною четвертою статті 301 ГПК України перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.
За приписами частини тринадцятої статті 8 ГПК України розгляд справи   здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі   матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.      У такому випадку судове засідання не проводиться.
Разом з тим до касаційної скарги додано клопотання про зупинення виконання оскаржуваної постанови від 05.02.2020 до закінчення її перегляду в касаційному порядку, яке мотивоване  недопущенням неправомірного стягнення грошових коштів, а також тим, що поворот виконання даної постанови, у разі її можливого скасування, буде утрудненим та/або практично неможливим.
Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. 
Проте Товариством не наведено та не подано жодних доказів, які підтверджували б необхідність зупинення виконання оскаржуваної постанови, а, отже, у Верховного Суду відсутні підстави для задоволення зазначеного клопотання.
Орім того, відповідно до вимог статті 291 ГПК України, особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.
Водночас до касаційної скарги Товариством не додано доказів, які підтверджували б надсилання іншим учасникам справи копії цієї касаційної скарги і доданих до неї документів. Не зазначено про наявність таких доказів і в додатках касаційної скарги.
З огляду на викладене, Суд вважає за необхідне зобов`язати Товариство надати докази надсилання позивачу у цій справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у нього відсутні, листом з описом вкладення.
Отже, враховуючи, що касаційна скарга Товариства подана в межах строків, встановлених статтею 288 ГПК України, та відповідає вимогам статті 290 ГПК України, Суд дійшов висновку, що подані матеріали достатні для касаційного розгляду.
Керуючись статтями 8, 234, 294, 301, 332 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною товариства з обмеженою відповідальністю "Селтікс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 зі справи № 910/10075/19 та здійснити перегляд зазначеної постанови у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
2. Надати учасникам справи строк для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу до 17 квітня 2020 року.
3. Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Селтікс" про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2020 зі справи № 910/10075/19 відхилити.
4. Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "Селтікс" надати Суду у строк для подання відзиву на касаційну скаргу докази надіслання позивачу у цій справі копії касаційної скарги з доданими до неї документами, які у нього відсутні, листом з описом вкладення. 
5. Витребувати матеріали справи № 910/10075/19 господарського суду міста Києва за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"  до товариства з обмеженою відповідальністю "Селтікс" про стягнення коштів.
6. Копію ухвали надіслати господарському суду міста Києва та Північному апеляційному господарському суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя                      І. Булгакова

Суддя                     Б. Львов

Суддя                    В. Селіваненко