ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
іменем України

25 травня 2020 року
м. Харків

справа № 2-296/11
провадження № 22ц/818/1982/20 

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,
суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,
за участю секретаря - Огар І.В.,

імена (найменування) сторін:
заявник - ОСОБА_1 , 
заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Харківської філії Акціонерного банку «Укргазбанк»,
заінтересована особа - Оріхівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізьській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 січня 2020 року в складі судді Аркатової К.В.,

у с т а н о в и в: 

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізьській області, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»» в особі Харківської філії Акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АК «Укргазбанк»).

Скарга мотивована тим, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2011 року позов Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк»» (далі - ВАТ АБ «Укргазбанк»), правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», задоволено. Стягнуто солідарно на користь ПАТ АК «Укргазбанк» з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «КМК ОЙЛ ПЛЮС» (далі - ТОВ «КМК ОЙЛ ПЛЮС») та Товариства з обмеженою відповідальністю «КМК ОЙЛ» (далі - ТОВ «КМК ОЙЛ») заборгованість за договором про овердрафтне обслуговування № 25/08-К/П від 25 липня року в загальному розмірі 1 295 008,87 грн та судові витрати по 432,50 грн з кожного.

На виконання вказаного заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 25 жовтня 2011 року видано два виконавчих листа за номерами 2-296/11, які були пред`явлені для примусового виконання до Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізьській області. 

Зазначає, що під час виконання заочного рішення Дзержинським районним судом м. Харкова від 25 жовтня 2011 року було здійснено продаж нерухомого майна, а саме - будинку № АДРЕСА_1 без зняття його з реєстрації за вказаною адресою. У зв`язку з цим у нього виникли проблеми з реєстрацією місця проживання та направлення кореспонденції, про що він повідомляв Оріхівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в клопотанні від 16 липня 2019 року, в якому просив визначити адресу для листування.

Постановою державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Калюжної Н.І. від 04 жовтня 2018 року йому встановлено заборону отримувати поштою будь-які листи, повістки та інше за адресою: АДРЕСА_1 (ЗВП 46612351). Однак Оріхівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області продовжує направляти йому кореспонденцію на цю адресу.

В заяві від 19 липня 2019 року він просив Оріхівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надати йому рішення суду, на підставі якого він може знятися з реєстрації за вказаною адресою, однак відповідне судове рішення надано не було.

Він неодноразово звертався до Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з заявами, в яких просив надати інформацію про стан виконання рішення та надання документів щодо оцінки нерухомого майна, однак отримав відповідь, що виконавчі провадження завершені, а документи знищені. 

Посилаючись на вказані обставини, заявник просив визначити адресу для листування та реєстрації ОСОБА_1 ; надати йому житло в м. Оріхів Запорізької області, на яке не може бути накладений арешт та яке не може бути продано будь-ким, у тому числі виконавчою службою; визначити розумні строки розгляду заяв та клопотань Оріхівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області; визначити порядок надання копій з відповідним засвідченням або фотографуванням, з неможливістю втручання до цих доказів зі сторони України та надати доступ після визначення порядку до усіх документів; визначити порядок ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень, зобов`язати вести опис матеріалів виконавчих проваджень, нумерацію сторінок та інше; надати акт продажу нерухомого майна.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 січня 2020 року в складі судді Аркатової К.В. в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована безпідставністю вимог.

10 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення скарги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що справа безпідставно розглянута за його відсутності. 30 листопада 2019 року він заявляв клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції та 24 січня 2020 року з`явився до Оріхівського районного суду Запорізької області, чекав судового засідання з 14 год 10 хв до 14 год 50 хв. Однак йому повідомили, що без ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова проведення судового засідання в режимі відеоконференції не буде проводитись. Крім того, зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та не застосував норму матеріального права, яка підлягала застосуванню до спірних правовідносин. 

Заінтересовані особи ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались. 

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України). 

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог частин першої, п`ятої, сьомої статті 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, визначеному судом.

У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніше як за п`ять днів до відповідного судового засідання. 

Копія ухвали про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду негайно надсилається до суду, який зобов`язаний організувати її виконання, та особі, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 

В скарзі ОСОБА_1 містилося клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції в приміщенні Оріхівського районного суду Запорізької області. До скарги була додана окрема заява від 06 листопада 2019 року, в якій також містилося клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції в приміщенні Оріхівського районного суду Запорізької області.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2019 року відкрито провадження у справі; справа призначена до розгляду в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова. 

В мотивувальній частині ухвали суд першої інстанції зазначив, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом, а не обов`язком суду. Такий спосіб участі має винятковий характер та повинен бути зумовлений обгрунтованими причинами, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони в судовому засіданні. Явка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, не є обов`язковою та не перешкоджає розгляду справи. Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів про неможливість прибути заявнику у судове засідання, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

30 листопада 2019 року на електронну адресу суду ОСОБА_1 направив заяву про відвід судді Аркатовій К.В. та клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції в приміщенні Оріхівського районного суду Запорізької області, посилаючись на тяжкий матеріальний стан.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2019 року в складі судді Аркатової К.В. заява ОСОБА_1 визнана необгрунтованою та передана для вирішення питання про відвід судді Аркатовій К.В. в порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2019 року в складі судді Подус Г.С. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Аркатової К.В. відмовлено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2019 року в складі судді Аркатової К.В. відновлено провадження у справі, справа призначена до розгляду на 19 грудня 2019 року, про що ОСОБА_1 повідомлений належним чином.

19 грудня 2019 року сторони в судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим справа відкладена на 22 січня 2020 року.

При цьому клопотанню ОСОБА_1 від 30 листопада 2019 року про розгляд справи в режимі відеоконференції в приміщенні Оріхівського районного суду Запорізької області суд першої інстанції оцінки не дав та розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 в приміщення Дзержинського районного суду м. Харкова.

Докази належного повідомлення заявника про розгляд справи 22 січня 2020 року матеріали справи також не містять.

За правилом пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обгрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки апеляційна скарга мотивована, зокрема тим, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 , не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови.

Щодо суті вимог, то колегія керується таким.

Матеріали справи свідчать, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2011 року позов ВАТ АБ «Укргазбанк»», правонаступником якого є ПАТ АК «Укргазбанк», задоволено. Стягнуто солідарно на користь ПАТ АК «Укргазбанк» з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ «КМК ОЙЛ ПЛЮС» та ТОВ «КМК ОЙЛ» заборгованість за договором про овердрафтне обслуговування № 25/08-К/П від 25 липня 2008 року в загальному розмірі 1 295 008,87 грн та судові витрати по 432,50 грн з кожного.

На виконання вказаного заочного рішення Дзержинським районним судом м. Харкова 25 жовтня 2011 року видано два виконавчих листа за номерами 2-296/11, які були пред`явлені для примусового виконання до державної виконавчої служби Оріхівського управління юстиції у Запорізьській області. 

Згідно з відповіддю Управління державної виконавчої служби у Запорізькій області Головного територіального управління юстиції за боржником зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . 

Вказані обставини встановлені ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 липня 2019 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 23 березня 2020 року

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України).

Житловий будинок АДРЕСА_1 було реалізовано на прилюдних торгах, проведених 27 серпня 2019 року Державним підприємством «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»).

29 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ДП «СЕТАМ» з заявою, в якій просив надати інформацію щодо проведених 27 серпня 2019 року прилюдних торгів.

На звернення ОСОБА_1 ДП «СЕТАМ» повідомило, що формування лоту № 368080 з реалізації цього майна відбулося в Системі реалізації майна на підставі заявки на реалізацію арештованого майна Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області в рамках виконавчого провадження № 46612351. Аукціон по лоту № НОМЕР_1 (уцінено лот № НОМЕР_2 , уцінено лот № НОМЕР_3 ) відбувся 27 серпня 2019 року. За результатами електронних торгів, проведених ДП «СЕТАМ», електронні торги визнані такими, що відбулися. Відповідно до вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, протокол проведення електронних торгів № НОМЕР_4 розміщено на Веб-сайті setam .nеt.ua та направлено на адресу Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області. 30 серпня 2019 року до ДП «СЕТАМ» надійшло повідомлення Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області від 30 серпня 2019 року № 11593 про надходження 29 серпня 2019 року від переможця коштів за придбане на електронних торгах нерухоме майно у повному обсязі (а. с. 6).

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

Статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-УШ «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-УШ, тут і далі - в редакції, чинній на час спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом (частина перша статті 19 Закону 1404-УШ).

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону 1404-УШ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом № 1404-УШ заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ним спільно з іншими особами (пункт 1 статті 10 Закону № 1404-УШ).

За правилами частини 1 статті 50 Закону № 1404-УШ звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Положення наведених норм свідчать про те, що державному виконавцю надані повноваження щодо виконання судових рішень про стягнення коштів, в тому числі і за рахунок звернення стягнення на житловий будинок чи квартиру.

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 вимоги обгрунтував тим, що продаж будинку АДРЕСА_1 здійснено без зняття його з реєстрації за вказаною адресою. У зв`язку з цим у нього виникли проблеми з реєстрацією місця проживання та направлення кореспонденції, про що він повідомляв Оріхівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в клопотанні від 16 липня 2019 року, в якому просив визначити адресу для листування. 

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки заявником не оскаржено дії державного виконавця щодо реалізації житлового будинку АДРЕСА_1 на прилюдних торгах, проведених 27 серпня 2019 року ДП «СЕТАМ», на виконання виконавчих листів, виданих на виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова 25 жовтня 2011 року, правові підстави для визначення адреси для листування та реєстрації ОСОБА_1 ; надання ОСОБА_1 житла в м. Оріхів Запорізької області, на яке не може бути накладений арешт та яке не може бути продано будь-ким, у тому числі виконавчою службою; визначення розумних строків розгляду заяв та клопотань Оріхівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області; визначення порядку надання копій з відповідним засвідченням або фотографуванням, з неможливістю втручання до цих доказів зі сторони України та надання доступу після визначення порядку до усіх документів; визначення порядку ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень, зобов`язання вести опис матеріалів виконавчих проваджень, нумерацію сторін та інше; надання акту продажу нерухомого майна відсутні.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідно переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволені скарги, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 січня 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізьській області, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»» в особі Харківської філії Акціонерного банку «Укргазбанк», відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 

Повне судове рішення складено 25 травня 2020 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.П.Коваленко

А.І.Овсяннікова