ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року 
м. Київ

Справа № 910/2231/17 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Погребняка В.Я.
за участю секретаря судового засідання Шпорт В.В.

за участю:
від позивача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" - представнику Мартовій Т.В. та Круглику В.В. доступ до участі у судовому засіданні у справі №910/2231/17, матеріали якої містять відомості, що становлять державну таємницю, не наданий у зв`язку з відсутністю у них допуску до державної таємниці;

розглянув у закритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного агентства резерву України
на постанову Північного апеляційного господарського суду 
від 11.09.2019
у складі колегії суддів: Хрипун О.О. (головуючий), Верховець А.А., Чорногуз М.Г.
у справі №910/2231/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин", Державного підприємства "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Астравест"
до Державного агентства резерву України 
про визнання недійсним рішення, визнання договорів купівлі-продажу укладеними та зобов`язання вчинити певні дії
ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ
1. 20.09.2019 поштовим відправленням через Північний апеляційний господарський суд Державне агентство резерву України звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою за вих. №2760/0/4-19 від 20.09.2019 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 у справі №910/2231/17 в порядку статей 286, 287, 289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/2231/17 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі Катеринчук Л.Й. - головуючої, Погребняка В.Я., Ткаченко Н.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2019.
3. Ухвалою від 27.12.2019 Верховний Суд у зазначеному складі відкрив касаційне провадження у справі №910/2231/17 Господарського суду міста Києва за касаційною скаргою Державного агентства резерву України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019, призначив розгляд касаційної скарги Державного агентства резерву України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 у справі №910/2231/17 у закритому судовому засіданні на 13.02.2020 о 09:30, зупинив дію постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 у справі №910/2231/17 до закінчення її перегляду в касаційному порядку, повідомив сторони, що матеріали справи містять інформацію зі ступенем секретності "Таємно", тому до участі у судовому засіданні допускаються лише особи, яким надано допуск до державної таємниці за відповідною формою (пункт 663 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939).
3.1. Ухвалою 13.02.2020 Верховний Суд оголосив перерву у судовому засіданні 13.02.2020 з розгляду касаційної скарги Державного агентства резерву України на постанову Північного апеляційного господарського від 11.09.2019 у справі №910/2231/17 до 27.02.2020, 10 год. 00 хв.
3.2. Від ТОВ "Столичний млин" 25.02.2020 до Верховного Суду надійшли клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, клопотання про відвід судді Касаційного господарського суду Погребняка В.Я. та 26.02.2020 надійшло клопотання про відкладення судового засідання.
3.3. Ухвалами 27.02.2020 Верховний Суд залишив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" від 25.02.2020 про відвід судді Касаційного господарського суду Погребняка В.Я. у розгляді справи №910/2231/17 без задоволення, відклав розгляд касаційної скарги Державного агентства резерву України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 у справі №910/2231/17 на 17.03.2020 о 14 год. 15 хв.
3.4. У зв`язку з відпусткою судді Ткаченко Н.Г. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/2231/17 визначено колегію суддів у складі Катеринчук Л.Й. - головуючої, Банаська О.О., Погребняка В.Я., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2020; ухвалою Суду від 04.05.2020 у складі зазначеної колегії суддів справу №910/2231/17 за касаційною скаргою Державного агентства резерву України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 прийнято до провадження.
4. Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний млин" (далі - ТОВ "Столичний млин", позивач-1) надійшов відзив на касаційну скаргу Державного агентства резерву України (далі - Держрезерв, відповідач), а також сторони у справі подали клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із введеним у державі карантином.
5. Ухвалами Верховного Суду 17.03.2020 та 05.05.2020 клопотання сторін про відкладення розгляду справи було задоволено, розгляд справи відкладався у зв`язку з оголошеним карантином та для надання сторонам можливості узгодити мирову угоду, запропоновану до укладення позивачем-1 відповідачу. 
6. 27.05.2020 від Державного агентства резерву України та 28.05.2020 від ТОВ "Столичний млин" надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, мотивовані недостатністю часу для узгодження мирової угоди у справі та необхідністю відкладення розгляду справи у зв`язку із продовженим постановою КМУ №392 від 20.05.2020 карантином на всій території України.
7. Розглянувши подані клопотання, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку про відмову у їх задоволенні з огляду на необхідність дотримання розумних строків розгляду даної справи в суді касаційної інстанції (справа прийнята до розгляду касаційним судом 27.12.2019 та тривалий час уже перебуває на розгляді) відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статей 3, 11, 306, 307 ГПК України. Також, колегія суддів приймає до уваги, що касаційним судом двічі відкладався розгляд справи за їх клопотаннями у зв`язку із введеним у державі карантином 17.03.2020 та 05.05.2020. Отже, сторонам надавалася можливість шляхом обміну поштовою кореспонденцією дійти згоди щодо укладення запропонованої позивачем-1 мирової угоди, однак доказів укладення такої мирової угоди упродовж березня-травня 2020 року сторонами не надано та підтверджено у поданих клопотаннях факт неукладення мирової угоди у справі. Суд вважає такий період відкладення розгляду справи достатнім для досягнення згоди між сторонами у справі щодо можливості укладення мирової угоди.
8. З огляду на те, що учасниками справи надано відзиви на касаційну скаргу, явка представників у судове засідання не визнавалась обов`язковою, представники ТОВ "Столичний млин" не вжили заходів щодо отримання допуску до розгляду цієї справи як такої, що слухається у закритому судовому засіданні, що виключає їх участь у такому судовому засіданні, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотань сторін про відкладення розгляду справи 28.05.2020 та розгляд касаційної скарги по суті у цьому судовому засіданні з метою дотримання розумних строків розгляду справи. Ухвала 28.05.2020 про відмову у задоволенні клопотань про відкладення розгляду справи оголошена у судовому засіданні та внесена до протоколу судового засідання 28.05.2020.
ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Короткий зміст позовних вимог 
9. У лютому 2017 року ТОВ "Столичний млин", Державне підприємство "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів", ТОВ "Астравест" звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного агентства резерву України про визнання недійсним пункту 1 рішення Держрезерву, оформленого протоколом засідання аукціонного комітету Держрезерву щодо проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей державного резерву №173/зерно від 29.12.2016 в частині відміни торгів за лотами №225, №226, №227; визнання укладеними договорів купівлі-продажу (відпуску) матеріальних цінностей державного резерву в редакції проектів договорів, підписаних позивачами та направлених Державному агентству резерву України, відповідно до Примірної форми договору, затвердженої наказом Держрезерву від 15.09.2016 №185, на умовах, визначених за результатами проведених торгів за лотами №225, №226, №227 відповідно; зобов`язання відповідача видати розпорядження відповідальному зберігачеві про відпуск зазначених матеріальних цінностей після оплати з посиланням на статті 16, 627 ЦК України, статті 20, 179, 187 ГК України та пункти 20, 26, 27 Порядку реалізації матеріальних цінностей державного резерву, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1078 (далі - Порядок №1078). 
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням прав позивачів як переможців аукціону, що відбувся 29.12.2016, оспорюваним рішенням, пунктом 1 якого відповідачем відмінено торги за зазначеними лотами за відсутності в аукціонного комітету Держрезерву повноважень на відміну торгів, внаслідок чого Держрезерв незаконно ухиляється від укладення договорів купівлі-продажу з позивачами.
10. Справа розглядалась судами неодноразово. Постановою Верховного Суду від 27.02.2018 скасовано рішення місцевого суду 26.04.2017 та постанову апеляційного суду 20.11.2017 у справі №910/2231/17 про задоволення позовних вимог, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
10.1. Верховний Суд зазначив про наявність порушення вимог статей 43, 101, 105 ГПК України під час розгляду справи, зазначив про неналежне дослідження судами заперечень відповідача щодо неможливості укладення договору закупівлі зерна у порядку освіження запасів державного резерву та обставин ймовірної змови учасників аукціону щодо навмисного заниження ціни торгів, оскільки поза увагою судами першої та апеляційної інстанцій залишено результати розгляду Антимонопольним комітетом України звернення Держрезерву щодо антиконкурентних узгоджених дій учасників аукціону (позивачів) на торгах, які відбулися 29.12.2016. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції, прийнятого за результатами нового розгляду
11. Рішенням від 19.02.2019 Господарський суд міста Києва у задоволенні позову відмовив.
11.1. Місцевим судом встановлено, що 29.11.2016 Державним агентством резерву України у газеті "Урядовий кур`єр" №224 (5844) та на офіційному сайті Держрезерв агентства опубліковано оголошення про проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей державного резерву, призначеного на 22.12.2016, який у подальшому за повідомленням Держрезерву був перенесений на 29.12.2016. 
11.2. За результатами дослідження протоколу №173/зерно засідання аукціонного комітету Держрезерву щодо проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей державного резерву, місцевим судом встановлено, що для участі в аукціоні з реалізації матеріальних цінностей державного резерву за лотами №№225-228 подали заявки, підтвердили згоду взяти участь у торгах за початковою ціною лота, сплатили гарантійні внески, набули статус учасника та допущені до участі в аукціоні чотири юридичні особи - ТОВ "Астравест", ДП "Дунаєвецький КХП", ТОВ "Столичний млин" та ТОВ "Акцепт". Крім того, судом встановлено, що під час проведення торгів позивачі підвищували ціну лотів №№225, 226, 227. За результатами проведення торгів нова чергова ціна лота №225 - 5 451 000 грн., запропонована ДП "Дунаєвецький КХП", виявилася найвищою, а також нова чергова ціна лота №226 - 5 436 000 грн., запропонована TOB "Астравест", та нова чергова ціна лота №227 - 5 428 000 грн., запропонована TOB "Столичний млин", виявилися найвищими за зазначеними лотами відповідно. Водночас, суд зазначив, що відповідачем не внесено відомості про переможця торгів за лотом №225 - ДП "Дунаєвецький КХП", за лотом №226 - TOB "Астравест" та переможця за лотом №227 - TOB "Столичний млин", а пунктом 1 рішення аукціонного комітету, викладеного у протоколі засідання аукціонного комітету, відмінено торги, зокрема, за лотами №№225-228. 
11.3. Судом встановлено, що в ході проведення аукціону 29.12.2016 учасниками здійснювалось підняття вартості лотів: за лотом №223 підвищення ціни порівняно з початковою склало 52,44%; за лотом №224 - 55,08%. Однак, такого підвищення ціни не відбулося за лотами №№225-227 (за лотом №225 підвищення склало 0,94%; за лотом №226 - 0,67%; за лотом №227 - 0,52 %). За таких обставин, місцевий суд дійшов висновку, що під час проведення аукціону за лотами №№225-228 учасники аукціону ТОВ "Столичний млин", ДП "Дунаєвецький КХП", ТОB "Астравест" та ТОВ "Акцепт" діяли взаємно узгоджено, не надаючи пропозицій на підвищення ціни по зазначених лотах, у той час як інші учасники аукціону по інших лотах надали пропозиції із значним підвищенням ціни аналогічного продукту (зерна). Також, суд зазначив, що матеріалами справи підтверджено факт звернення Держрезерву до Антимонопольного комітету України із повідомленням про порушення позивачами Закону України "Про захист економічної конкуренції", які були вчинені під час аукціону 29.12.2016, і підтвердження Антимонопольним комітетом отримання такого повідомлення та початок розгляду.
11.4. Судом встановлено, що після проведення аукціону позивачі листами направили відповідачу для підписання договори купівлі-продажу (відпуску) матеріальних цінностей державного резерву, однак, відповідач примірники наданих йому позивачами договорів купівлі-продажу не підписав та не повернув, а на листи не відповів.
11.5. Проаналізувавши правовідносини сторін та оцінивши зібрані докази і пояснення сторін, місцевий суд зазначив, що відміна торгів по лотах №№225-228 викликана зокрема й тими обставинами, що план освіження матеріальних цінностей державного резерву на 2017 рік, який є підставою для реалізації матеріальних цінностей державного резерву, станом на час проведення аукціону затверджений не був, про що зазначено у протоколі №173/зерно від 29.12.2016, згідно з пунктом 2 викладеного у ньому рішення про розгляд питання щодо реалізації матеріальних цінностей державного резерву за лотами №№225-228 після прийняття та затвердження плану освіження матеріальних цінностей державного резерву на 2017 рік (том 1, а.с. 63, том 6, а.с. 66). Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачі всупереч вимогам статті 74 ГПК України, належними засобами доказування не довели переконливості та обґрунтованості доводів щодо неправомірності дій відповідача, з урахуванням наведених мотивів, викладених в оспорюваному рішенні аукціонного комітету Державного агентства резерву України. 
11.6. Місцевий суд, з посиланням на статті 1, 4, 12 Закону України "Про державний матеріальний резерв", статтю 187 ГК України, статті 6, 627 ЦК України, частину першу статті 19 Конституції України дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним пункту 1 рішення Державного агентства резерву України, оформленого протоколом №173/зерно від 29.12.2016, та відмову у визнанні укладеними в судовому порядку трьох окремих договорів купівлі-продажу (відпуску) матеріальних цінностей державного резерву між позивачами та відповідачем за наслідком аукціону 29.12.2016, з огляду на правомірність відміни торгів за лотами №№225-227 та відсутність плану освіження на 2017 рік. 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
12. Постановою від 11.09.2019 Північний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ТОВ "Астравест" та ТОВ "Столичний млин" задовольнив, рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 у справі №910/2231/11 скасував, прийняв нове рішення, яким позовні вимоги трьох позивачів задовольнив у повному обсязі, визнав недійсним пункт 1 рішення Державного агентства резерву України, оформленого протоколом засідання аукціонного комітету Державного резерву України щодо проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей державного резерву №173/зерно від 29.12.2016 в частині відміни торгів по лотам №225, №226, №227, а також вирішив вважати укладеними три договори купівлі-продажу (відпуску) матеріальних цінностей державного резерву на умовах, визначених за результатами проведених торгів по лотах №225, №226, №227, відповідно, з ДП "Дунаєвецький комбінат хлібопродуктів", ТОВ "Астравест", ТОВ "Столичний млин", зазначивши у резолютивній частині постанови повні тексти договорів, які визнано укладеними апеляційним судом.
12.1. Апеляційний суд надав оцінку доводам апеляційних скарг позивачів 1, 3 щодо скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та необхідності прийняття нового рішення про задоволення позовних вимог. Встановивши факти звернення Держрезерву до Антимонопольного комітету України із повідомленням про порушення позивачами Закону України "Про захист економічної конкуренції", які були вчинені під час аукціону 29.12.2016, та підтвердження Антимонопольним комітетом України отримання такого повідомлення, суд зазначив про те, що за результатами опрацювання звернень станом на 02.09.2019 Антимонопольний комітет України листом від 12.07.2019 повідомив відповідача лише про початок розгляду справи та відсутність на даному етапі її розгляду відповідних висновків. За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що припущення про відсутність добросовісної конкуренції внаслідок ймовірної змови учасників аукціону щодо навмисного заниження ціни торгів за лотами №№225-227, викладене у протоколі засідання аукціонного комітету Держрезерву щодо проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей державного резерву №173/зерно від 29.12.2016, під час нового розгляду справи, з урахуванням положень статей 74, 86 ГПК України, не підтверджено належними та допустимими доказами.
12.2. Також, апеляційний суд, дійшов висновку, що оскільки аукціон з освіження матеріальних цінностей відбувався 29.12.2016, а постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2016 було затверджено план освіження матеріальних цінностей на 2016 рік, то положення частин третьої та четвертої статті 12 Закону України "Про державний матеріальний резерв" не вимагають фактичної наявності плану освіження матеріальних цінностей державного резерву на 2017 рік як для проведення аукціону, так для укладення договорів купівлі-продажу (освіження) матеріальних цінностей на 2017 рік. 
12.3. Аналізуючи положення пунктів 20, 21, 26 Порядку №1078, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відміну торгів за лотами №225, №226, №227, оформлене протоколом засідання аукціонного комітету Держрезерву щодо проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей державного резерву №173/зерно від 29.12.2016 (пункт 1 рішення), прийняте з перевищенням повноважень та порушує права позивачів, як переможців торгів. За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що вимоги позивачів про визнання недійсним пункту 1 рішення Державного агентства резерву України, оформленого протоколом засідання аукціонного комітету Державного агентства резерву України щодо проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей державного резерву №173/зерно від 29.12.2016 в частині відміни торгів за лотами №№225-227 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
12.4. Апеляційний суд, виходячи з аналізу положень частин третьої, шостої статті 179, статті 181 ГК України, статей 6, 627 ЦК України, а також положень абзацу третього пункту 20 Порядку №1078, дійшов висновку, що укладення договорів купівлі-продажу матеріальних цінностей з переможцями аукціону є обов`язковим для відповідача на підставі закону. Тому, оскільки позивачі як учасники, що запропонували найвищі ціни лотів, за висновками апеляційного суду, є переможцями аукціону за лотами №№225-227 відповідно, то в силу вимог абзаців другого та третього пункту 20 Порядку №1078, у відповідача виник обов`язок укласти договір купівлі-продажу матеріальних цінностей з позивачами як переможцями аукціону, визнавши укладеними у наданих позивачами редакціях три договори купівлі-продажу щодо кожного з позивачів за окремими лотами проведеного аукціону. 
12.5. Як наслідок укладення договорів, апеляційний суд погодився із задоволенням вимог позивачів про зобов`язання відповідача видати розпорядження відповідальному зберігачеві про відпуск матеріальних цінностей переможцям аукціону, після їх оплати, обґрунтовуючи свої висновки процедурою, передбаченою статтями 1, 2, 12 Закону України "Про державний матеріальний резерв" та пунктом 25 Порядку №1078.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ
Доводи скаржника (відповідача у справі)
13. Скаржник доводив, що приймаючи постанову від 11.09.2019 Північний апеляційний господарський суд порушив норми статей 76, 79, 86, 209, 210 ГПК України, статей 1, 4, 12 Закону України "Про державний матеріальний резерв", не надавши повної оцінки всім обставинам справи та не спростувавши повністю висновків місцевого суду про відсутність правових підстав для визнання укладеними трьох договорів купівлі-продажу матеріальних цінностей державного резерву у порядку їх заміщення. Також, скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки правовій позиції Верховного Суду у постанові у справі №910/3846/17 за позовом ТОВ "Акцепт" до Держрезерву України про визнання недійсним пункту 1 рішення 29.12.2016 аукціонного комітету та визнання договору укладеним, якою відмовлено у скасуванні судових рішень (постанови Київського апеляційного господарського суду 21.03.2018 та рішення Господарського суду міста Києва 13.12.2017 про відмову у задоволенні позовних вимог). 
14. Скаржник аргументував, що з пункту 3.2. резолютивної частини оскаржуваної постанови апеляційного суду вбачається прийняття рішення про визнання укладеним Договору купівлі-продажу (відпуску) матеріальних цінностей державного резерву з ДП "Дунаєвецький КХП", яке не оскаржувало в апеляційному порядку рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 у справі №910/2231/17 щодо відмови у задоволенні позову та не уповноважувало інших позивачів діяти в його інтересах. 
15. Скаржник наполягав, що порушення кримінальних проваджень №42019000000000129 та №12018100100001369 за попередньою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 191 та частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України, та висновки Антимонопольного комітету України про порушення провадження про вчинення учасниками оспорюваного аукціону антиконкурентних узгоджених дій є очевидними фактами, яким апеляційним судом не надано належної правової оцінки.
Доводи інших учасників справи
16. У відзиві на касаційну скаргу відповідача ТОВ "Столичний млин" зазначило, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що рішення аукціонного комітету щодо відміни торгів за лотами №№225-227, оформлене протоколом засідання аукціонного комітету Державного агентства резерву України щодо проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей державного резерву №173/зерно від 29.12.2016, прийняте з перевищенням повноважень та порушує права позивачів як переможців торгів. Водночас, положеннями Порядку №1078 передбачено вичерпний перелік підстав для визнання аукціону таким, що не відбувся, серед яких відсутні підстави, на які посилається відповідач. Крім того, законом не передбачено у відповідача таких повноважень як "відмінити торги".
17. ТОВ "Столичний млин" наполягало, що доводи скаржника є необґрунтованими, оскільки позивач-1 приймав участь у той же день у торгах по інших лотах (№219 та №221). Однак, жодних посилань аукціонного комітету на відсутність плану освіження матеріальних цінностей державного резерву на 2017 рік та, як наслідок, про відміну торгів рішення не приймалося. За таких обставин, оскільки позивачі є переможцями аукціону за лотами №№225-227, то відповідно до абзаців другого, третього пункту 20 Порядку №1078, укладення договорів купівлі-продажу матеріальних цінностей з переможцями аукціону є обов`язковим для відповідача на підставі закону.
18. У відзиві ТОВ "Столичний млин" зазначено, що повноваженнями Антимонопольного комітету України лише передбачено можливість встановлювати факт порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а у випадку встановлення таких фактів Антимонопольний комітет України має право покласти на винних осіб обов`язок сплатити штрафні санкції. Разом з тим, згідно з відповіддю АМК України №300-29/01-14242 від 04.11.2019 за заявою Держрезерву, подання з попереднім висновком у справі №143-26.13/51-18 не складалося Антимонопольним комітетом України та не направлялось особам, які беруть участь у справі.
НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ 
19. Закон України "Про державний матеріальний резерв"
Частина перша статті 1 - державний резерв є особливим державним запасом матеріальних цінностей, призначених для використання в цілях і в порядку, передбачених цим Законом. У складі державного резерву створюється незнижуваний запас матеріальних цінностей (постійно підтримуваний обсяг їх зберігання).
Частина перша статті 12 - державний резерв матеріальних цінностей є недоторканним і може використовуватися лише за рішенням Кабінету Міністрів України.
Частина друга статті 12 - відпуск матеріальних цінностей з державного резерву здійснюється: у зв`язку з їх освіженням (поновленням) і заміною; у порядку тимчасового позичання; у порядку розбронювання; для надання гуманітарної допомоги; для ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій; у разі настання особливого періоду.
Частина третя статті 12 - матеріальні цінності з державного резерву реалізуються на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частина четверта статті 12 - відпуск із державного резерву матеріальних цінностей, що підлягають освіженню (поновленню) і зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях системи державного резерву, провадиться за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного матеріального резерву. Такий відпуск провадиться на конкурсних засадах. Кошти, отримані внаслідок такої реалізації, спрямовуються на придбання та закладення до державного резерву аналогічних матеріальних цінностей. Освіження (поновлення) матеріальних цінностей державного резерву, що знаходяться на зберіганні на підприємствах, в установах і організаціях (відповідальних зберігачів), а також заміна їх на продукцію аналогічного асортименту та якості здійснюється ними самостійно без залучення додаткових коштів.
20. Порядок реалізації матеріальних цінностей державного резерву, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1078.
Пункт 1 - цей Порядок визначає процедуру реалізації матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі мобілізаційного, на підставі актів Кабінету Міністрів України, прийнятих відповідно до Закону України "Про державний матеріальний резерв" (далі - матеріальні цінності).
Пункт 3 - для проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей Держрезерв утворює аукціонний комітет (далі - комітет). Комітет очолює Голова Держрезерву або його заступник. До складу комітету входять представники Держрезерву, Мінекономрозвитку і Мінфіну. Кількість членів комітету не повинна становити менше ніж сім осіб. Положення про комітет затверджується наказом Мінекономрозвитку.
Пункт 20 - у разі коли після триразового повторення останньої ціни лота, запропонованої одним з представників учасників аукціону, не буде запропонована вища ціна, ведучий закінчує торги проголошенням слова "Продано", називає ціну продажу лота та переможця аукціону. Переможцем аукціону визначається учасник аукціону, представник якого під час торгів запропонував найвищу ціну. З переможцем аукціону Держрезерв укладає договір купівлі-продажу матеріальних цінностей.
Пункт 22 - результати аукціону зазначаються у протоколі засідання комітету, який підписують голова та усі члени комітету, присутні на аукціоні. Інформація про результати аукціону оприлюднюється на офіційному веб-сайті Держрезерву наступного робочого дня після його проведення. Витяг з протоколу видається учаснику аукціону протягом трьох робочих днів після надходження відповідного запиту.
Пункт 25 - держрезерв протягом п`яти робочих днів після виконання переможцем аукціону умов договору купівлі-продажу матеріальних цінностей щодо оплати їх вартості видає розпорядження відповідальному зберігачеві про їх відпуск переможцю аукціону. У разі невиконання відповідальним зберігачем розпорядження Держрезерву до переможця аукціону переходять усі права Держрезерву щодо відповідального зберігача як до боржника.
Пункт 26 - аукціон визнається таким, що не відбувся, у разі, коли: до участі в аукціоні допущено менше ніж два учасника; комітетом відхилені усі заявки на участь в аукціоні; на аукціоні були присутні представники менше ніж двох учасників; усі учасники аукціону відмовилися розпочати торги (у випадку, зазначеному в пункті 21 цього Порядку).
Пункт 27 - у разі коли аукціон не відбувся, комітет приймає рішення про проведення повторного аукціону.
21. Господарський процесуальний кодекс України (в редакції, чинній на час прийняття постанови апеляційного суду 11.09.2019)
Частина перша статті 74 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частина перша статті 254 - учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Стаття 269. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції 
1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. 
4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
22. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів відповідача про неправильне застосування судами положень статті 12 Закону України "Про державний матеріальний резерв", пункту 26 Порядку реалізації матеріальних цінностей державного резерву, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1078, статей 76, 79, 86, 209, 210 ГПК України. 
А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги
23. Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний матеріальний резерв", Державний резерв є особливим державним запасом матеріальних цінностей, призначених для використання в цілях і в порядку, передбачених цим Законом. У складі державного резерву створюється незнижуваний запас матеріальних цінностей (постійно підтримуваний обсяг їх зберігання).
Згідно із статтею 4 Закону України "Про державний матеріальний резерв", державний резерв створює Кабінет Міністрів України. Організація формування, зберігання і обслуговування державного резерву, соціальний розвиток забезпечуються уповноваженим на це центральним органом виконавчої влади, який здійснює управління державним резервом, підприємствами, установами і організаціями, що входять до єдиної системи державного резерву України.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 Закону України "Про державний матеріальний резерв", державний резерв матеріальних цінностей є недоторканним і може використовуватися лише за рішенням Кабінету Міністрів України. Відпуск матеріальних цінностей з державного резерву здійснюється, зокрема, у зв`язку з їх освіженням (поновленням) і заміною. Матеріальні цінності з державного резерву реалізуються на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відпуск із державного резерву матеріальних цінностей, що підлягають освіженню (поновленню) і зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях системи державного резерву, провадиться за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного матеріального резерву. Такий відпуск провадиться на конкурсних засадах. Кошти, отримані внаслідок такої реалізації, спрямовуються на придбання та закладення до державного резерву аналогічних матеріальних цінностей. 
24. Відповідно до Положення про Державне агентство резерву України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №517 від 08.10.2014 (із змінами та доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11.09.2019 №838), Державне агентство резерву України (Держрезерв) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері державного матеріального резерву. Також, підпунктом дванадцятим пункту 4 Положення передбачено, що Державне агентство резерву України здійснює відповідно до законодавства відпуск матеріальних цінностей із державного матеріального резерву.
Отже, саме Державне агентство резерву України відповідно до рішень Кабінету Міністрів України компетентне приймати рішення про відпуск з державного резерву цінностей на підставі встановленого Кабінетом Міністрів України порядку та рішень.
25. Пунктом 1 Порядку реалізації матеріальних цінностей державного резерву, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1078, передбачено, що цей Порядок визначає процедуру реалізації матеріальних цінностей державного резерву, в тому числі мобілізаційного, на підставі актів Кабінету Міністрів України, прийнятих відповідно до Закону України "Про державний матеріальний резерв" (далі - матеріальні цінності).
Такими актами можуть бути відповідні розпорядження Кабінету Міністрів України, план освіження матеріальних цінностей державного резерву на поточний рік з відповідними даними щодо кількісних та якісних характеристик матеріальних цінностей, які підлягають освіженню, довіреність на їх отримання та документ, що підтверджує особу отримувача матеріальних цінностей. Відпуск з державного резерву матеріальних цінностей, що підлягають освіженню, здійснюється за рішенням центрального органу виконавчої влади, яким є Державне агентство резерву України, з дотриманням вимог, визначених Кабінетом Міністрів України щодо можливого освіження матеріальних цінностей. А тому при вирішенні спорів про відпуск з державного резерву матеріальних цінностей слід встановлювати наявність рішення цього органу щодо проведення відповідної операції. 
26. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 29.11.2016 Державним агентством резерву України в газеті "Урядовий кур`єр" №224 (5844) та на офіційному сайті Держрезерв агентства опубліковано оголошення про проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей державного резерву на 22.12.2016, який в подальшому за повідомленням Держрезерву був перенесений на 29.12.2016 (том 1, а.с. 28-33).
Судами попередніх інстанцій також встановлено, що на участь в аукціоні з реалізації матеріальних цінностей державного резерву за лотами №№225-228 подали заявки чотири особи: ТОВ "Столичний млин", ДП "Дунаєвецький КХП", ТОВ "Астравест" та ТОВ "Акцепт".
Апеляційним судом встановлено, що аукціон відбувся 29.12.2016 згідно із планом освіження матеріальних цінностей на 2016 рік відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.07.2016.
Також, місцевим судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до протоколу №173/зерно від 29.12.2016 за лотами №№225-228 членами аукціонного комітету не було прийнято рішення про визначення переможців цих лотів, а навпаки, прийнято рішення про відміну торгів за зазначеними лотами та розгляд питання щодо реалізації матеріальних цінностей державного резерву за зазначеними лотами після прийняття та затвердження плану освіження матеріальних цінностей державного резерву на 2017 рік (том 1, а.с. 46-49, 63-64). 
27. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ "Столичний млин", ДП "Дунаєвецький КХП", ТОВ "Астравест", місцевий суд виходив з того, що Кабінетом Міністрів України не було прийнято та затверджено плану освіження матеріальних цінностей державного резерву на 2017 рік, а фактичний продаж зерна та укладення договорів, відповідно до визначеної Порядком №1078 процедури, мав відбуватися у 2017 році, що вимагало прийняття цього рішення. 
Верховний Суд вважає посилання місцевого суду на відсутність плану освіження матеріальних цінностей державного резерву на 2017 рік, з урахуванням висновків, викладених у пунктах 23-25 мотивувальної частини даної постанови, обґрунтованим, оскільки положеннями статті 12 Закону України "Про державний матеріальний резерв" прямо передбачено, що державний резерв матеріальних цінностей є недоторканим і може використовуватися лише за рішенням Кабінету Міністрів України. Разом з тим, проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей державного резерву було призначено на 29.12.2016, тому вбачається обґрунтованим висновок про те, що фактичні дії сторін з освіження матеріальних цінностей мали проводитися у 2017 році та прийняття рішення про відміну торгів (без визначення переможців) аукціонним комітетом мало правові підстави, оскільки рішення Кабінету Міністрів України у формі відповідного акта (погодженого Кабінетом Міністрів України плану освіження матеріальних цінностей на 2017 рік) прийнято не було. Такого висновку дійшов місцевий суд, надавши відповідну оцінку доказам у справі.
Висновки апеляційного суду не спростували правильності висновків місцевого суду щодо застосування статті 12 Закону України "Про державний матеріальний резерв" про відсутність підстав для визнання недійсним рішення пункту 1 аукціонного комітету Держрезерву України від 29.12.2016.
28. Також, Верховний Суд приймає до уваги правову позицію про застосування статті 12 Закону України "Про державний матеріальний резерв" за відсутності плану освіження матеріальних цінностей на 2017 рік та залишення без задоволення тотожних позовних вимог у справі про визнання пункту 1 рішення того ж аукціонного комітету Держрезерву України, викладену у постанові Верховного Суду від 27.09.2018 у справі №910/3846/17 за позовом іншого учасника того ж аукціону 29.12.2016 за лотом №228 (ТОВ "Акцепт"), та не вбачає за необхідне від неї відступати.
29. Крім того, касаційний суд звертається до правової позиції Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 06.12.2019 у справі №910/353/19, згідно з якою: "Суд не вправі визначити переможця торгів за наслідком вибору автоматизованої системи електронних торгів та прийняти відповідне рішення про укладення договорів, оскільки при проведенні електронних торгів переможець торгів визначається не автоматизованою системою, а рішенням Тендерного комітету, яке оформляється протоколом, як це передбачено Порядком затвердженим відповідачем.". Внаслідок чого касаційний суд погодився з висновками попередніх судових інстанцій про відмову у задоволенні позову про укладення договору, оскільки суд не вправі приймати рішення про визначення переможця торгів та, відповідно, не вправі вирішувати питання про можливість укладення договору за процедурою, якою право визначати переможця торгів надано тендерному комітету відповідача у справі. Зазначене також відповідає розділу ІІІ Положення про аукціонний комітет з реалізації матеріальних цінностей державного резерву, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №966 від 14.08.2013.
Обставини у справі №910/2231/17 подібні до обставин, щодо яких зроблено висновки об`єднаною палатою Касаційного господарського суду, у контексті того, що рішення аукціонного комітету Держрезерву України про визначення переможця торгів за лотами №№225-227 не було прийнято. Відтак, апеляційний суд дійшов необґрунтованого висновку про можливість визначення переможців аукціону за цими лотами за рішенням суду, що не відповідало процедурі, визначеній Порядком реалізації матеріальних цінностей державного резерву, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 №1078, яким таке право надано аукціонному комітету, утвореному головою Держрезерву, відповідно до пунктів 1, 22 Порядку реалізації матеріальних цінностей державного резерву.
30. Доводи скаржника, зазначені у пункті 15 описової частини даної постанови, про те, що апеляційний суд не надав належної правової оцінки фактам порушення кримінальних проваджень №42019000000000129, №12018100100001369 та початку перевірки Антимонопольним комітетом України справи про вчинення позивачами порушення законодавства про конкуренцію, колегія суддів касаційного суду вважає необґрунтованими, як такі, що виходять за межі повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, які виключають можливість переоцінки доказів у справі судом касаційної інстанції та з огляду на встановлення апеляційним судом відсутності вироків у цих кримінальних провадженнях та відсутності рішення Антимонопольного комітету України про встановлення порушення позивачами законодавства про добросовісну конкуренцію.
31. Верховний Суд вважає частково обґрунтованими доводи скаржника, викладені у пункті 14 описової частини даної постанови, з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 47 ГПК України, позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.
Частиною другою статті 47 ГПК України передбачено, що участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.
Як убачається з матеріалів справи, позовна заява до Державного агентства резерву України була подана спільно ТОВ "Столичний млин", ДП "Дунаєвецький КХП", ТОВ "Астравест" (том 1, а.с. 7-19).
З прохальної частини позову вбачається, що позивачі просили визнати недійсним пункт 1 рішення Державного агентства резерву України, оформленого протоколом засідання аукціонного комітету щодо проведення аукціону з реалізації матеріальних цінностей державного резерву №173/зерно від 29.12.2016 в частині відміни торгів за лотами №№225-227 (том 1, а. с. 7-19).
Отже, позивачі доводили, що їх права на судовий захист виникли з однієї підстави - незаконного пункту 1 рішення аукціонного комітету відповідача, оформленого протоколом №173/зерно від 29.12.2016, про відміну торгів, яке є фактичним скасуванням аукціону за лотами №№225-228. Відтак, позивачі мали право звернутися до суду з єдиною позовною заявою.
Разом з тим, заявляючи вимогу про визнання недійсними результатів аукціону, кожен з позивачів індивідуально визначив свої вимоги щодо конкретного лоту, переможцем якого він себе вважав, та ідентифікував, який саме договір (щодо якого лоту) він просив укласти. Тому в частині позовних вимог про укладення договору вимоги позивачів були різними, а, відтак, позивачі ТОВ "Столичний млин" та ТОВ "Астравест" не були уповноважені заявляти до апеляційного суду вимогу про укладення договору між відповідачем та ДП "Дунаєвецький КХП".
З матеріалів справи вбачається, що до Північного апеляційного господарського суду звернулись з апеляційними скаргами тільки два позивачі (ТОВ "Столичний млин" та ТОВ "Астравест"), а ДП "Дунаєвецький КХП" скарги не подавало. Відповідно до прохальної частини зазначених апеляційних скарг, прийнятих до провадження ухвалою апеляційного суду від 18.04.2019 (том 6, а. с. 166-168), скаржники просили суд апеляційної інстанції скасувати рішення місцевого суду від 19.02.2019 у справі №910/2231/17 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Частиною першою статті 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відповідно до частини четвертої зазначеної статті, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Відповідно до статей 15-16 ЦК України та статті 4 ГПК України, юридичні та фізичні особи мають право на судовий захист їх особистих прав та інтересів. Право на захист прав інших осіб має бути передбачено спеціальним законом.
За таких обставин, враховуючи вимоги, зазначені в апеляційних скаргах ТОВ "Столичний млин", ТОВ "Астравест", та визначені частинами першою, четвертою статті 269 ГПК України межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, з врахуванням того, що позов до Державного агентства резерву України поданий спільно ДП "Дунаєвецький КХП", ТОВ "Астравест", ТОВ "Столичний млин", стосується підстави, з якої для позивачів виникають однорідні права та обов`язки, - відсутність окремої апеляційної скарги ДП "Дунаєвецький КХП" з вимогами про укладення договору купівлі-продажу матеріальних цінностей з відповідачем у справі обмежувала апеляційний суд у прийнятті рішення на користь такого учасника справи, оскільки кожен з договорів є індивідуальним та окремо визначає права та обов`язки кожного з позивачів. А відтак, позивачі 1, 3 - ТОВ "Столичний млин" та ТОВ "Астравест" не вправі діяти в інтересах позивача-2 - ДП "Дунаєвецький КХП", оскаржуючи рішення місцевого суду та заявляючи вимогу про визнання укладеним договору між відповідачем та ДП "Дунаєвецький КХП". Однак, апеляційний суд зазначеного не врахував та прийняв рішення про скасування в цілому рішення місцевого суду з прийняттям нового рішення про визнання укладеним також договору купівлі-продажу з ДП "Дунаєвецький КХП", яке не заявляло таких вимог до апеляційного суду.
Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
32. З огляду на зазначене та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови апеляційним судом, про що зазначено в пунктах 23-29, 31 мотивувальної частини цієї постанови, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги відповідача, скасування постанови апеляційного суду від 11.09.2019 та залишення в силі рішення місцевого суду від 19.02.2019.
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 312, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Державного агентства резерву України задовольнити.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 у справі №910/2231/17 скасувати. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2019 залишити в силі.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          Л.Й. Катеринчук
Судді                                                                                                    О.О. Банасько
                                                                                                    В.Я. Погребняк