ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4244/20 Справа № 211/3818/16-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 211/3818/16

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.
секретар судового засідання – Євтодій К.С.

сторони:
позивач –  Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області,
відповідачі -  ОСОБА_1 , Державна установа «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України»,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження   апеляційну скаргу   позивача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2020 року,  яке ухвалено  суддею Ткаченко С.В.  у місті Кривому Розі   Дніпропетровської області та повне судове рішення складено  30 січня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:
        
У серпні 2016 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , Державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України», третя особа Публічне акціонерне товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», про визнання не чинним та скасування висновку Центральної лікарсько- експертної комісії Державної установи «Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України» та Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4.
Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачу ОСОБА_1 , колишньому працівнику шахтоуправління з підземного видобутку руди гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_1 , висновком обласної МСЕК № 016719 від 19.04.2016 року встановлено 50% втрати працездатності з 04 04 2016 року, з діагнозом: Са верхньої частки правої легені Т2 NО МО кл. гр. ІІІ ЛН І - захворювання професійне. 
Відповідно до висновку ЦЛЕК ДУ «Інститут медицини праці національної академії медичних наук України» від 01.12.2015 року складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання від 16.02.2016 року за формою П-4, згідно з порядком розслідування від 30.11.2011 року № 1232, відносно ОСОБА_1 . 
Члени комісії зазначений Акт підписали з окремою думкою, оскільки не вважають даний випадок захворювання, пов`язаним з виробництвом. В ході вивчення документів, які характеризують умови праці та результати лабораторних досліджень, в тому числі і карт умов праці, комісія встановила, що на робочому місці колишнього майстра гірничого (підземного) шахтоуправління з підземного видобуток руди на правах шахт ГД ОСОБА_1 мав вплив пил фіброгенної дії, а не канцерогенні речовини І групи, як зазначено у медичному висновку Центральної лікарсько - експертної комісії від 01.12.2015року за № 42/1004 про наявність (відсутність) професійного захворювання.
Вказані акти позивач вважає незаконними. Так, відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров"я від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, провадиться згідно із законодавством про страхування від нещасного випадку. 
До професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою. (ч. 4 ст. 14 Закону від 23.09.1999 року №1105-ХІУ).
Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, а також підстави, з яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виробництвом, визначаються Кабінетом Міністрів України.
В інформаційній довідці про умови праці  ОСОБА_1  від 10.06.2014 року  № 2/2- 11-3/232,  підготовленою ДЗ «Криворізька районна СЕС» м. Кривого Рогу зазначено, що умови праці ОСОБА_1 за період роботи з 11.07.1991 року по 16.03.1999 року, з 25.10.1999 року no 21.06.2004 року, з 20.07.2004 року по 22.11.2013 року - підземним гірничим майстром, підземним кріпильником на підземних дільницях шахти Артема Шахтоуправління підземного видобутку ради ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг», який є правонаступником ВАТ «КДГМК», «Криворіжсталь»,  за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії  у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 1 ступеня шкідливості, раніше працював - підземним гірником на підземних дільницях проходки шахти імені Леніна Шахтобудівельного управління ВАТ «Кривбасзалізрудком» за концентрацією аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 1 ступеня шкідливості, підземним гірничим майстром шахти № 1 імені ОСОБА_2 та імені Кірова РУ імені Кірова за концентрацією аерозолю переважно фіброгеної дії у повітрі робочої зони відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості.
При атестації робочого місця  ОСОБА_1 ,  проведеної адміністрацією ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та складення  акта обстеження робочого місця підземного гірничого майстра, проведеного фахівцями ДЗ «Криворізької районної СЕС м. Кривого Рогу», представників адміністрації ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та представника Фонду, зазначено що,  в шахтоуправлінні підземного видобутку руди гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в залізній руді гетит - гематит - мартитовій, гетит-гематитовій та мартитовій, діоксид кремнію становить від 10% до 70% свого вмісту пилу і має переважно фіброгенну дію та не є хімічною речовиною канцерогенної дії.
Інститут в своєму висновку № 2726 від 02.12.2015 року посилається на «Перелік речовин, продуктів, виробничих професій, побутових та природніх факторів , канцерогенних для людини», в якому вказано, кристалічний сицілійний діоксин ( кварц, кристоболіт) є хімічним агентом, що здійснював вплив на виникнення онкозахворювання у ОСОБА_1 , але на його робочих місцях кріпильника (підземного) та гірничого майстра (підземного) такий хімічний агент відсутній. ОСОБА_1 під вплив параметрів аерозолю переважно фіброгеної дії у повітрі робочої зони. В процесі виконання своїх обов`язків ОСОБА_1 не підпадав під вплив канцерогеної речовини.
Крім того, на основі наданої на комісію підприємства по розслідуванню даного випадку медичної документації встановлено, що хворий ОСОБА_1 з 2002 року страждає хронічним бронхітом . Діагноз підтверджено лікарем пульмонологом КЗ «Міска клінічна лікарня №2»
Українським НДІПМ м. Кривого Рогу, де  ОСОБА_1   знаходився на обстеженні з 27.08.2015 року  по 09.09.2015 року, на основі проведених клінічних, лабораторних, рентгенологічних та функціональних досліджень встановлено, що хворий перебуває на диспансерному обліку по хронічному бронхіту у терапевта в поліклініці за місцем мешкання з 2002 року.
В рішенні ЦЛЕК Інституту медицини праці НАМНУ діагноз «хронічний бронхіт» не встановлений зовсім.
Отже, підстави для виникнення хронічного професійного захворювання у колишнього майстра гірничого  (підземного) ОСОБА_1 для встановлення діагноза Са верхньої частки правої легені Т2 NО МО кл.гр. ІІІ ЛН І з дією пилу фіброгенної дії з вмістом кремнію діоксиду кристалічного в підземних умовах шахти відсутні і мають припущення, щодо технічної помилки в зв`язку з встановленням вищезазначеним діагнозом.
Оскільки акт, складений за ф.П-4, є підставою для проведення страхових виплат з боку Фонду за рахунок коштів самого Фонду, тобто шляхом проведення грошових виплат, то безпосередньо зачіпаються майнові інтереси Фонду. 
Посилаючись на те, що висновок спеціалізованого медичного закладу (ЦЛЕК ДУ «Інституту медицини праці МНАМ України») про професійний характер захворювання відповідно до якого було складено акт розслідування професійного захворювання за формою П-4 не відповідає дійсності та складений з порушенням законодавства України, позивач просив суд визнаний їх не чинними та скасувати.
Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.  
Апеляційна скарга мотивована тим, що  Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області має право на оскарження Акту за формою П-4, який є підставою для проведення страхових виплат. Оскільки, підставою для складання Акту за формою П-4 є висновок ЛЕК про встановлення професійного захворювання, останній має право й на оскарження цього документу. Позивач вважає, що оскільки ОСОБА_1 , в процесі виконання своїх обов`язків не підпадав під вплив канцерогенних речовин, а в рішенні ЦЛЕК Інституту медицини праці НАМНУ діагноз «хронічний бронхіт» не встановлений, підстави для виникнення професійного захворювання відсутні, у зв`язку з чим позивач має припущеня щодо технічної помилки в зв`язку з встановленям оспорюваного діагнозу.
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
 
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, третя особа ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішеня суду та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених позовних вимог.
 
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області – Лутоніну Н.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги та наполягала на її задоволенні, позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 , які, кожен окремо, заперчували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, представника третьої особи ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Стаднік Я.В., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзивів на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).
Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що  висновом ЦЛЕК ДУ «Інститут медицини праці національної академії медичних наук України» від 01 грудня 2015 року № 42/1004 встановлено у ОСОБА_1 наявність професійного захворювання з діагнозом: Са верхньої частки правої легені Т2 N0 M0. кл.гр. ІІІ. ЛН І (один ст.).
 
Відповідно до висновку ЦЛЕК ДУ «Інститут медицини праці національної академії медичних наук України» від 01.12.2015 року № 42/1004, складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 16 02 2016 року за формою П-4, згідно з порядком розслідування від 30.11.2011 року № 1232, відносно ОСОБА_1 . 
 
Комісією було встановлено, що внаслідок дії шкідливих факторів у ОСОБА_1 утворилися хронічні професійні захворювання: Са верхньої частки правої легені Т2 NО МО кл. гр. ІІІ ЛН 1 (один ст.), С34; супутній діагноз гіпертонічна хвороба ІІ ст. ІІ ст., ризик 3, ІХС: дифузний кардіосклероз, СН-1, ФК-1; хронічна вертеброгенна цервікоторакологія, ст. ремісії; цукровий діабет ІІ тип середнього ступеню важкості, компенсований ІІІ. (т. 1 а.с.- 8-11). 
 
Члени комісії зазначений акт підписали з окремою думкою (а.с. 10-11).
 
Позивач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області вважає, що відсутні підстави для виникнення хронічного професійного захворювання у колишнього майстра гірничого  (підземного) ОСОБА_1 для встановлення діагноза: Са верхньої частки правої легені Т2 NО МО кл.гр. ІІІ ЛН І, з дією пилу фіброгенної дії з вмістом кремнію діоксиду кристалічного в підземних умовах шахти, у зв`язку з чим просив скасувати висновок ЦЛЕК ДУ «Інститут медицини праці національної академії медичних наук України» від 01 грудня 2015 року № 42/1004 та Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 16 02 2016 року за формою П-4, кладений на підставі цього висновку.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необгрунтованості, а також з відсутності в Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області компетанці на оскарження в судовому порядку висновків ДУ «Інститут медицини праці національної академії медичних наук України» щодо встановлення професійного захворювання.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.
Згідно п.62 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.11 року №1232 "Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", усі випадки хронічних професійних захворювань незалежно від строку їх настання підлягають розслідуванню.
Згідно п. 64 цієї Постанови віднесення захворювання до професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв`язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 14 та переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 року № 1662.
Пунктами 1, 3 Додатку №14 до Постанови визначено, що професійний характер хронічного захворювання (отруєння) встановлюється лікарсько-експертною комісією спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу (далі - комісія), склад якої затверджує керівник такого закладу.
У разі потреби до роботи комісії залучаються спеціалісти (представники) закладів державної санітарно-епідеміологічної служби, підприємства, робочого органу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, первинної організації профспілки, членом якої є хворий, або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня).
Рішення про зв`язок захворювання з умовами праці приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних або стаціонарних) з урахуванням відомостей, зазначених у: копії трудової книжки - для визначення стажу роботи в умовах дії виробничих факторів; виписці з амбулаторної картки (форма 025/у); історії хвороби за весь період спостереження; направленні хворого на комісію з медичним висновком лікаря-профпатолога; санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці; інформаційній довідці про умови праці працівника, що складається фахівцями установи державної санітарно-епідеміологічної служби, яка здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, у разі підозри в нього професійного захворювання (отруєння); висновку фтизіатра, нарколога та інших документах (у разі потреби); актах за формою Н-5 і Н-1 (у разі гострого професійного захворювання (отруєння).
В пункті 4 Додатку №14 до Постанови регламентовано, що висновок комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного захворювання видається працівникові, а копія надсилається головному спеціалістові з професійної патології Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя за місцем роботи або проживання працівника та робочому органові Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.
До спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу в разі потреби для встановлення діагнозу може направлятися також хворий, який проходить обстеження у будь-якому науковому інституті (установі) медичного профілю.
Пунктом 68 Постанови передбачено, що у спірних випадках остаточне рішення щодо встановлення діагнозу професійного захворювання приймається центральною лікарсько-експертною комісією державної установи "Інститут медицини праці Національної академії медичних наук України", у роботі якої мають право брати участь фахівці відповідного закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, лікувально-профілактичного закладу, спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу, робочого органу виконавчої дирекції Фонду, спеціалісти (представники) підприємства, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), представники вищого органу профспілки.
Оскарження рішення зазначеної комісії, у разі незгоди хворого або роботодавця, здійснюється у судовому порядку.
Згідно п. 70 Постанови спеціалізованими профпатологічними лікувально-профілактичними закладами стосовно кожного хворого складається повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 (далі - повідомлення за формою П-3) згідно з додатком 15.
Відповідно до п. 72 Постанови працівникові видається під розписку медичний висновок лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) у нього професійного захворювання за формою згідно з додатком 16.
Пунктом 74 Постанови визначено, що головний державний санітарний лікар Автономної Республіки Крим, області або міста утворює протягом трьох днів після отримання повідомлення за формою П-3 комісію з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання (далі - комісія з розслідування), до складу якої входять представник закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством (голова комісії), представники лікувально-профілактичного закладу, роботодавця, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), вищого органу профспілки, робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства, а також у разі потреби представники інших органів.
Згідно п. 86 Постанови за результатами розслідування комісія складає акт проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П- 4.
У разі незгоди члена комісії з розслідування із змістом акта за формою П-4 він його підписує, письмово викладає свою окрему думку, яка додається до акта і є його невід`ємною частиною, про що робиться відмітка у зазначеному акті (п. 87 Постанови).
З матеріалів справи вбачається, що висновом ЦЛЕК ДУ «Інститут медицини праці національної академії медичних наук України» від 01 грудня 2015 року № 42/1004 встановлено у ОСОБА_1 наявність професійного захворювання з діагнозом: Са верхньої частки правої легені Т2 N0 M0. кл.гр. ІІІ. ЛН І (один ст.).
 
Відповідно до цього Висноку, складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 16 02 2016 року за формою П-4, згідно з порядком розслідування від 30.11.2011 року № 1232, яким встановлено, що внаслідок дії шкідливих факторів у ОСОБА_1 утворилися хронічні професійні захворювання: Са верхньої частки правої легені Т2 NО МО кл. гр. ІІІ ЛН 1 (один ст.), С34; супутній діагноз гіпертонічна хвороба ІІ ст. ІІ ст., ризик 3, ІХС: дифузний кардіосклероз, СН-1, ФК-1; хронічна вертеброгенна цервікоторакологія, ст. ремісії; цукровий діабет ІІ тип середнього ступеню важкості, компенсований ІІІ. (т. 1 а.с.- 8-11).
 
Слід зазначити, що питання призначення страхових виплат врегульоване Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23.09.1999 року, в редакції Закону від 28.12.2014 року. 
 
Так, в частині 1 статті 43 цього Закону встановлено, що для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються, зокрема, акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть.
 
Статтею 44 Закону визначено, що Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.
 
Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.
 
Фонд може затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.
 
Статтею 45 Закону визначено, випадки у яких Фонд відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, зокрема тоді, коли мали місце: навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим Фонду свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; вчинення застрахованим умисного злочину, що призвів до настання страхового випадку.
 
Суд звертає увагу, що саме члени такої комісії несуть відповідальність за складання відповідного висновку, так само як інші органи, які долучені до встановлення професійного захворювання, за вчинення відповідних дій, що перебувають у їхній компетенції.
 
З матеріалів справи вбачається, що остаточний діагноз професійного захворювання ОСОБА_1 було прийнято лікарсько-експертною комісією спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання Українського НДІ Промислової медицини, у роботі якої мають право брати участь в т.ч. фахівці робочого органу виконавчої дирекції Фонду, які можуть надавати свої пояснення щодо обставин захворювання. 
 
При цьому, у разі незгоди, таке рішення згідно п.68 Постанови, може бути оскаржене хворим або роботодавцем у судовому порядку. 
 
Тобто, визначене чітке коло суб`єктів права оскарження рішення.
 
Законом передбачений інший спосіб дій Фонду у разі виявлення ним порушення чинного законодавства заявником, зокрема шляхом затримки або відмови у страхових виплатах.
 
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).
 
Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
При цьому, в постанові Верховного Суду України від 31 травня 2017 року у справі №6-1767 цс 16 викладено правовий висновок про те, що статтею 55 Закону «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-ХІV передбачено право виконавчих органів Фонду звертатися до суду за вирішенням спорів щодо сум страхових внесків, розміру шкоди та прав на відшкодування, накладення штрафів та з інших питань, але факт нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, який пов`язаний з виробництвом, не може бути оскаржений Фондом (його регіональними відділеннями), у зв`язку з чим суд першої інстанції вірно звернув увагу позивача на відсутність у нього права на оскарження в судовому порядку Висновку ЦЛЕК ДУ «Інститут медицини праці національної академії медичних наук України» від 01.12.2015 року № 42/1004 щодо встановлення ОСОБА_1 професійного захворювання та визначення відповідного діагнозу.
 
Крім цього, слід зазначити, що позивачем не доведено належними доказами обставини, що оспорюваний висновок порушує його цивільні, житлові, земельні, сімейні, трудові права, та що він є суб`єктом, який в силу закону має право на його оспорення у такий спосіб.
 
Надаючи оцінку обґрунтованості позиції позивача в частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування Акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 від 16.02.2016 року, з тих підстав, що зазначений акт було складено з урахуванням оскаржуваного позивачем. Висновку ЦЛЕК ДУ «Інститут медицини праці національної академії медичних наук України» від 01.12.2015 року № 42/1004 щодо встановлення ОСОБА_1 професійного захворювання та визначення відповідного діагнозу, колегія суддів зауважує, що за наведених вище обставин та досліджених судом доказів на їх обґрунтування, на підставі яких суд прийшов до висновку про необґрунтованість вимог позивача про визнання недійсним та скасування зазначеного Висновку, та враховуючи не наведення позивачем інших аргументованих об`єктивних підстав невідповідності оскаржуваного Акту вимогам «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог позивача і в цій частині.
 
Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 червня 2020 року.

Головуючий: 

Судді: