УКРАЇНА

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

                                                               
П О С Т А Н О В А
Іменем України
 
13 березня 2020 року м. Київ 
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - Дзюбін В.В., 
 
за участю апелянта - ОСОБА_1 
адвоката - Михайлюка О.В.,
 
переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні  матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року за ч. 1 ст. 130 КпАП України, 
у с т а н о в и в:
 
Цією постановою судді місцевого суду:  
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який народився в м. Києві, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - 
          
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
 
Згідно ст. 40-1 КпАП України постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. 
 
Постановою судді місцевого суду ОСОБА_1 , притягнений до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на  стан алкогольного сп`яніння.
Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду,  правопорушення вчинене за таких обставин.   
2 грудня 2019 року о 22:05 годині просп. Оболонським, 26 в м. Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Mазда", знак державної реєстрації НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, запах алкоголю з порожнини рота; на порушення вимог п. 2.5 ПДР України від проходження огляду на стан сп`яніння за пропозицією працівників поліції у відповідності до встановленого законом порядку - відмовився в присутності двох свідків. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , оспорюючи наведені в постанові судді місцевого суду фактичні обставини адміністративного правопорушення, винуватість у його вчиненні, підстави та обґрунтованість притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України, просить: постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року щодо нього скасувати та провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зважає на те, що справа щодо нього розглянута суддею місцевого суду з чисельними порушеннями вимог КпАП України, тому дана постанова ґрунтується на неналежних і недопустимих доказах, і підлягає скасуванню та провадження в справі - закриттю. 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови та доводів, викладених у апеляційній скарзі ОСОБА_1 ; вислухавши пояснення апелянта і адвоката Михайлюка О.В., які підтримали апеляційну скаргу за наведених у ній обставин; вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши та оцінивши доводи зазначені апелянтом, - суд уважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає за таких підстав. 
Винуватість ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за фактичних обставин, установлених у постанові, доведена наявними у справі належними й допустимими доказами, ретельно дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано всебічну       та об`єктивну оцінку.  
При цьому суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість водія ОСОБА_1                   у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Відповідно до п. 6 Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, щодо неупередженості яких немає сумнівів, що й було належно виконано працівниками поліції /а. с. 7, 8/.
Кваліфікація дій ОСОБА_1 суддею місцевого суду за ч. 1 ст. 130 КпАП України, - є правильною.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини,           є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , наведені апелянтом за її  змістом, суд апеляційної інстанції вважає об`єктивно необґрунтованими, надуманими та неспроможними, а його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України - доведеною наявними в справі належними й допустимими доказами, які будь-яких сумнівів у їх недостовірності не викликають. 
За таких обставин, підстави для скасування постанови судді місцевого суду та винесення апеляційним судом нової постанови, про що йдеться в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , - відсутні.  
Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов остаточного висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.
 
Керуючись ст. 294 КпАП України, Київський апеляційний суд -  
 
п о с т а н о в и в:
 
Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 24 лютого          2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України - залишити без змін.
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

                      Суддя
 Київського апеляційного суду                                               В. В. Д з ю б і н