УХВАЛА

30 березня 2020 року 
м. Київ
Справа №  910/7844/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Случа О.В.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 (головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г.) про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 910/7844/19 Господарського суду міста Києва
за позовом Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство"
до 1) Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, 2) Державної казначейської служби України
про стягнення 662 673,79 грн,

ВСТАНОВИВ:
11.03.2020 Державне підприємство "Шепетівське лісове господарство"  подало безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 у справі № 910/7844/19.
08.02.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-IX, яким внесено зміни до законодавчих актів України.
Оскільки скаржником подано касаційну скаргу після набрання чинності Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-IX, то подана касаційна скарга розглядається в порядку, що діє після набрання чинності цим Законом.
Дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі, виходячи з такого. 
З матеріалів справи вбачається, що оскарженою ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 відмовлено у задоволенні заяви Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом апеляційної скарги Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України.
Ухвалу суду від 20.02.2020 мотивовано тим, що у суді апеляційної інстанції відбулось три судових засідання у справі № 910/7844/19 під час слухання апеляційної скарги Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, а саме, 18.12.2019, 21.01.2020 та 27.01.2020. Відповідно до відомостей, які відображені в протоколах судових засідань, судові дебати відбулись 27.01.2020.
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що з протоколів судових засідань убачається, що Державне підприємство "Шепетівське лісове господарство" не заявляло у суді апеляційної інстанції ані усні, ані письмові заяви стосовно розміру понесених нею судових витрат, до закінчення судових дебатів під час розгляду судом апеляційної скарги Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України.
Також, апеляційний суд відхилив посилання заявника про неможливість до закінчення судових дебатів надати остаточний розрахунок витрат, оскільки він може бути відомий лише після підписання сторонами Акту здачі-приймання послуг з надання професійної правничої допомоги та реальної сплати ДП "Шепетівське лісове господарство" на рахунок Адвокатського об`єднання "Прайм" коштів за надані послуги, оскільки вказані умови визначені лише договором про надання правничої допомоги між позивачем та адвокатським об`єднанням, як факт надання послуг. І це не позбавляє позивача подати до суду апеляційної інстанції попередній розрахунок, що підтверджує розмір понесених нею судових витрат, у строки передбачені статтею 221 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З огляду на викладене апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" про стягнення судових витрат на правничу допомогу, оскільки вона подана після закінчення встановленого законом процесуального строку.
Державним підприємством "Шепетівське лісове господарство" в поданій касаційній скарзі не спростовано наведених висновків апеляційного господарського суду та не доведено неправильного застосування ним норм процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення.
Для Верховного Суду правильне застосування Північним апеляційним господарським судом норм процесуального права при відмові у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 910/7844/19 є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. 
Колегія суддів Касаційного господарського суду вважає, що суд апеляційної інстанції, керуючись статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, правомірно відмовив у задоволенні заяви Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат у справі № 910/7844/19 з дотриманням наведеної норми процесуального законодавства.
Відповідно до частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Аналогічну правову позицію викладено в ухвалі Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 910/2332/15-г.
Враховуючи викладене, колегія суддів визнає касаційну скаргу необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 у справі № 910/7844/19 на підставі частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у даній справі правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Керуючись статтями 129, 234, 235, частиною 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/7844/19 за касаційною скаргою компанії Державного підприємства "Шепетівське лісове господарство" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2020 на підставі частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України. 
2. Скаржнику надіслати копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами, а іншим учасникам справи - копію ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                            Суховий В.Г.
Судді                                                                                                      Берднік І.С.
                                                                                                     Случ О.В.