Справа № 352/647/20 
Провадження № 33/4808/281/20 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Струтинський  Р. Р. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., 
розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді суду першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 13 березня 2020 року о 10 год. 10 хв. на автодорозі Н-10 Стрий-Чернівці км 105+000 (с. Драгомирчани) керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу Drager «Alcotest 6810», проба позитивна 0,40 проміле. У діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 просить, поновивши строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати її та закрити провадження у справі щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Мотивує такі вимоги тим, що жодних судових повісток за адресою його проживання не приходило, він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Вказує, що таким чином порушено його права. Зазначає, що суддя залишив поза увагою, що проведення огляду на стан сп`яніння здійснено за допомогою технічного засобу, недозволеного до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Посилається на те, що відповідно до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення Газоаналізатор «Drager Alkotest 6810» не містить оцінки відповідності та державної реєстрації, відповідно до наказу МОЗ України від 10 лютого 2010 року № 95 строк дії свідоцтва приладу про державну реєстрації № 7261/2007 від 10 лютого 2010 року вичерпаний 10 лютого 2015 року. Підсумовує, що огляд його на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу, який не відноситься до числа дозволених для застосування на території України, а тому висновки щодо результатів огляду є недійсними. Звертає увагу на порядок проходження огляду. З приводу тверджень судді про порушення мови та координації рухів зазначає, що з дитинства є інвалідом третьої групи - глухонімим. Вказує, що йому не було надано акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, як йому відомо він не складався і не долучався до протоколу. Зауважує, що не здійснювалась належним чином відеофіксація складання протоколу та проходження огляду. Повідомляє, що працює на різних тимчасових роботах, однак через карантин знайти роботу стало майже неможливо, для підтримки життєдіяльності його сім`ї змушений отримувати кошти у позику, поки намагається отримати у держави соціальну допомогу як інвалід третьої групи, а тому накладення на нього фінансового стягнення непоправимо вплине на можливість існування його та його сім`ї. 

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від нього не надходило.
При цьому, враховую, що ОСОБА_1 відомо про перебування справи щодо нього в Івано-Франківському апеляційному суді, оскільки він сам подавав апеляційну скаргу на постанову судді.
Аналізуючи зміст п. 27 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Шевченко проти України» доходжу висновку, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито.
Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Тому, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає до поновлення, оскільки відомості про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в матеріалах справи відсутні, він не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, судом копію постанови йому взагалі надіслано не було, що в сукупності вказує на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, необхідно її задовольнити, скасувати постанову судді місцевого суду та прийняти нову, з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Апелянт посилається на те, що судове засідання проведено без його участі, однак він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Вказує, що таким чином порушено його права.
За приписами ст. 286 КУпАП справи про адміністративне правопорушення розглядаються у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.
Суддя суду першої інстанції прийняв рішення по справі 23 квітня 2020 року без участі ОСОБА_1 .
Проте, дійсно, доказів того, що він був своєчасно, у відповідності до ст. 277-2 КУпАП не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, повідомлений про час та місце розгляду справи, матеріали справи не містять.
Так, суд першої інстанції тільки один раз повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи 23 квітня 2020 року шляхом направлення повістки про виклик до суду, проте її не було вручено через відсутність адресата за вказаною адресою.
За таких обставин, при відсутності даних про повідомлення належним чином ОСОБА_1 про час та місце судового засідання, доходжу висновку, що у суді першої інстанції не забезпечено в повній мірі дотримання його прав, передбачених ст. 268 КпАП України, і завершення розгляду справи у його відсутність призвело до їх порушення.
Керуючись ч.ч. 7,8 ст. 294 КУпАП, вважаю за необхідне скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, після дослідження в повному обсязі матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
По справі достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення по суті обвинувачення ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі – Порядку).
Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу, у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13 березня 2020 року серії ДПР18 № 234932 (а.с. 2)  ОСОБА_1 13 березня 2020 року о 10 год. 10 хв. на автодорозі Н-10 Стрий-Чернівці км 105+000 (с. Драгомирчани) керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу Drager «Alcotest 6810», проба позитивна 0,40 проміле. Цим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
До протоколу на підтвердження викладених у ньому обставин правопорушення поліцейськими долучено роздруківку із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 1), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 3), акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), письмові пояснення від 13 березня 2020 року свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5,6), акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу (а.с. 7), копію постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с. 8), рапорт поліцейського (а.с. 9), копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с. 10), компакт-диск «DVD-R» з відеозаписом (а.с. 11).
Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 1) засвідчує результати тесту ОСОБА_1 , проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 - 0,40 проміле. Свідоцтво про повірку даного законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки чинне до 02 жовтня 2020 року (а.с. 10).
Результат тесту ОСОБА_1 , проведеного працівниками поліції, а саме - 0,40 проміле, вказує на перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Підпис ОСОБА_1 у роздруківці підтверджує проходження такого тесту саме ним. 
Доводи ОСОБА_1 про те, що показники електродіагностичного приладу «Alkotest 6810» фірми «Drager» не можуть вважатися допустимим доказом і результати огляду є недійсними, є неспроможними.
Так, згідно з пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України та Держспоживстандартом для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, Газоаналізатор Drager Alcotest, втому числі 6810 включений до вказаного переліку.
Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.
Відповідно до листа (який є публічно доступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18 січня 2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alcotest Drager 6810», які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.
В Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, що опублікований на сайті Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками 05 липня 2018 року, вказано про газоаналізатори «Drager Alcotest», свідоцтво № 14455/2014, затверджене Наказом Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів».
Окрім того, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатори Drager Alcotest мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.
Апелянтом не наведено переконливих доводів щодо неможливості застосування приладу Драгер 6810, або заборони використання його на території України, за умови правомірності введення такого в експлуатацію на час дії дозвільних документів та своєчасного проходження відповідного калібрування.
З роздруківки результату технічного приладу Drager Alcotest 6810, застосованого працівниками поліції для перевірки стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вбачається, що вказаний технічний засіб пройшов повірку 02 жовтня 2019 року.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 № 1747, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за № 1417/29547 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлені міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, а саме для Газоаналізаторів - один рік.
Таким чином, вважаю, що поліцейськими правомірно був застосований під час огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор Drager Alcotest 6810 та його показники є допустимими доказами.
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4) слідує, що ОСОБА_1 , якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння – різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу в присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , результат - позитивний, 0,40 проміле. Однак даний акт ОСОБА_1 , як особою, яка погодилася з результатами такого огляду, не підписаний.
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 3) до ОНД 13 березня 2020 року направлявся на огляд водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив інспектор Тисменицького ВП старший лейтенант поліції Гречаник Р.Ю.
В письмових поясненнях від 13 березня 2020 року (а.с. 5, 6) свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказали, що о 10 год. 19 хв. в їх присутності поліцейський запропонував водію транспортного засобу марки Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки на приладі Drager Alcotest 6810, оскільки у водія були присутні явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: характерний запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук, нестійка хода. В їх присутності водій погодився пройти такий огляд, результат тесту показав 0,40 проміле. Була складеного протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13 березня 2020 року 10 год. 40 хв. (а.с. 7) транспортний засіб марки Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , доставлено на зберігання на спеціальний майданчик, стоянку, у зв`язку з керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з копією постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП на ОСОБА_1 (а.с. 8), він 13 березня 2020 року о 10 год. 10 хв. на автодорозі Н-10 Стрий-Чернівці км 105+000 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , не пристебнутий ременем безпеки. 
В рапорті від 13 березня 2020 року інспектор СРПП 3 Тисменицького ВП ГУНП старший лейтенант поліції Гречаник Р.Ю. доповідає про те, що 13 березня 2020 року о 10 год. 10 хв. в с. Драгомирчани на автодорозі Н-10 Стрий-Чернівці км 105-000 по вул. Липова було виявлено водія транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , який рухався не пристебнутим ременем безпеки. Під час спілкування із даним водієм було відчутно різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода. ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на місці на приладі Драгер та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в ОНД, на що водій погодився в присутності свідків, результат тесту 0,40 проміле. Після цього на водія було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП в присутності двох свідків. 
Апеляційним судом досліджено відеозапис, який міститься на компакт-диску «DVD-R» в матеріалах справи (а.с. 11). На ньому зафіксовано виключно процес проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, а саме як особа декілька разів продуває в трубку приладу і поліцейський показує результат на екрані приладу - 0,40 проміле.
Доводи ОСОБА_1  щодо відсутності повної відеофіксації події правопорушення, проходження огляду та складення протоколу не є слушними, оскільки законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів, а вирішення питання про те, які саме докази долучати до протоколу, належить до дискреційних повноважень поліцейських. 
В той час, вказана сукупність доказів по справі відносно ОСОБА_1 не доводить наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Так, ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом, у розумінні ст. 130 КУпАП. Факт керування ним транспортним засобом останній не заперечує.
Оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, як зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 3), письмових поясненнях свідків (а.с. 5, 6) поліцейський мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Проте, посилання на такі ознаки алкогольного сп`яніння як порушення мови, координації рухів вважаю безпідставними, оскільки, як слідує з долучених ОСОБА_1 копій відповідних посвідчення та виписки, він є інвалідом третьої групи – глухонімим (а.с. 33-35).
ОСОБА_1 погодився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків пройшов такий огляд, результат якого - 0,40 проміле.
Проте, перевіривши наведені докази, доходжу висновку про відсутність в них відомостей про те, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду проведеного на місці та, відповідно, що у разі незгоди йому пропонували пройти огляд в закладі охорони здоров`я.
Оскільки ініціатором згоди або незгоди з оглядом, проведеним поліцейським, може бути виключно особа, щодо якої проводився огляд, вирішальне значення при прийнятті рішення щодо наявності або відсутності згоди водія з результатами огляду, проведеного на місці транспортного засобу поліцейським, має акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
В той час, зі змісту акту огляду слідує, що особа, яка проходила огляд, ОСОБА_1 , не засвідчив власноручним підписом згоду з результатами огляду, проведеного поліцейським, відмовившись від підпису.
Відсутність підпису ОСОБА_1 в акті огляду свідчить про те, що він не погодився з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці за допомогою спеціального технічного засобу.
Зміст пояснень свідків та зміст відеозаписів теж не містять відомостей про те, що поліцейські з`ясовували у ОСОБА_1 , чи погодився він з результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, та отримали ствердну відповідь.
Також, наявність в матеріалах справи направлення на огляд в заклад охорони здоров`я з вказівкою, що його доставив конкретний поліцейський, враховуючи відсутність даних про проходження такого огляду, в даному випадку свідчить про відсутність згоди ОСОБА_1 з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці за допомогою спеціального технічного засобу.
ОСОБА_1 у разі незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки, міг реалізувати право на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.
Тому, за відсутності беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 був згідний з результатами огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки, вважаю, що в даному випадку не дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим останній не може вважатися таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.
Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).
Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому доходжу висновку, про відсутність в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини того, чи був ОСОБА_1 відсторонений від керування автомобіля, чи був його транспортний засіб доставлений для зберігання на спеціальний майданчик, стоянку, як і подальші дії, в тому числі стосовно автомобіля, після складення протоколу, не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та ці відомості не впливають на висновок про винуватість чи невинуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, - не сплачується.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді.
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.
Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло