ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2248/20 Справа № 210/2179/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 210/2179/18

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.
секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсалпромсервіс»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1  на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року, яке ухвалено  суддею Вікторович Н.Ю.  у місті Кривому Розі   Дніпропетровської області та повне судове рішення складено  20 листопада 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:
        
У травні 2018  року  ОСОБА_1   звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсалпромсервіс» (надалі - ТОВ «Універсалпромсервіс») про захист прав споживача.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 07.07.2005 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Універсалпромсервіс» укладено договір купівлі-продажу пральної машини ТМ SAMSUNG R843GW, вартість якої склала 1819,10грн. Товар був неналежної якості, тому ОСОБА_1 07.10.2005 року повернув товар відповідачу для усунення недоліків (ремонт). З 03.08.2006 року товар знаходився на відповідальному зберіганні у відповідача, за що ним нараховано борг, а 29.10.2009 року товар проданий третій особі за 460,83грн. До теперішнього часу відповідач не повернув йому сплачені кошти за товар 1819,10грн. Отже, він, позивач належним чином виконав договір купівлі-продажу, сплатив в повному обсязі вартість пральної машини, а відповідач не виконав свої зобов`язання - не поставив товар споживачу. Договір на теперішній час є дійсний. Відповідач забрав товар на ремонт, та не надав товар аналогічної марки, а тому штрафні санкції, відповідно до п.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», складають 19919,15грн. (1819,10х1%х365х3=19919,15грн.). Діями відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що відповідач після отримання грошей не здійснив поставку товару належної якості. Це внесло дискомфорт у його особисте життя, спричинило непорозуміння в сім`ї, він повинен досі виправдовуватись за свої дії, що призвело до зниження його статусу в сім`ї до статусу людини, яка не може захистити не тільки себе, а й членів сім`ї. Вважає, що строк позовної давності ним не пропущено, подання позовів перериває строк позовної давності.
Просив суд зобов`язати ТОВ «Універсалпромсервіс» поставити (передати у власність) йому нову пральну машину марки ТМ SAMSUNG R843GW; стягнути з відповідача штрафні санкції в розмірі 19919,15грн. та моральну шкоду 50000,00грн.
Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.
Зокрема, на думку позивача, суд дійшов помилкового висновку про реалізацію пральної машинки з дотриманням вимог Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року, та не взяв до уваги, що його не було належним чином повідомлено про дату та час доставки пральної машинки, а також про можливість її реалізації, якщо він не з`явиться за товаром.
Також, позивач зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги його свідчення під присягою про те, що він звертався до відповідача з вимогою про повернення пральної машинки ще до її реалізації, у зв`язку з чим просить суд апеляційної інстанції допитати його у якості свідка повторно.
Крім того, наголошує на тому, що суд вийшов за межі заявлених позовних вимог та вдався до аналізу відсутності у пральній машинці істотних недоліків, а також прийняв як належний доказ Акт перевірки від 15.07.2010 року з порушенням принципу змагальності.
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач ТОВ «Універсалпромсервіс»  зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Бродька А.І., які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 придбав 07.07.2005 року у ТОВ «Універсалпромсервіс», в магазині «Фокстрот» (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Миру, буд.№37, ідентифікаційний код юридичної особи 30363594) (а.с.85) пральну машину ТМ SAMSUNG R843GW, вартість якої склала 1819,10грн., що підтверджується видатковою накладною №ВФ-945 від 07.07.2005р. (а.с.58).
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2008 року у справі №2-2295/08, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2008 року та ухвалою Верховного Суду України від 10 грудня 2008 року (набрало законної сили 03 вересня 2008 року), відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Універсалпромсервіс» про захист прав споживачів, повернення грошової суми, відшкодування збитків та моральної шкоди (в уточненій редакції про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення вартості пральної машинки 1944,44грн., пені в сумі 136,08грн. та моральної шкоди 3000,00грн.).
 Зазначеним  судовим рішенням встановлено, що  виробник взяв на себе гарантійні зобов`язання на 12 місяців, та гарантійне сервісне обслуговування протягом 36 місяців з дня продажу товару.  Пральна машина поставлена відповідачу ТОВ «Пулінг», з сертифікатом відповідності від 29.03.2006 року. 12.10.2005 року позивач звернувся до Криворізької філії ТОВ «Інтерсервіс» з приводу виявленого у машинки дефекту - «не обертається барабан». В цей же день був виконаний ремонт машинки - поновлені контакти на двигуні. 22.05.2006 року позивач звернувся до КФ ТОВ «Інтерсервіс» в зв`язку з тим, що машинка знаходилася в неробочому стані. В той же день була встановлена причина несправності, а саме «вихід з ладу модуля управління». В той же день машинка була обстежена та виявлена причина виходу машинки з ладу - несправність модуля управління. У зв`язку з відсутністю цього комплектуючого вузла позивач був попереджений, що ремонт буде виконано на протязі п`яти днів з дня надходження модуля управління. Дана запчастина була отримана 19.06.2006 року, а 22.06.2006 року модуль управління був замінений, після чого машинка знаходилася в технічно справному стані. В період ремонту скарг на його тривалість позивач не подавав. 22.06.2006 року позивач звернувся до відповідача з вимогою провести заміну машинки або повернути сплачену суму. 26.06.2006 року відповідач відмовив позивачу у його вимогах пославшись на те, що позивач реалізував своє право, провівши безоплатне усунення виявлених недоліків. 3 липня 2006 року позивач звернувся до відповідача з претензією, в якій просив організувати проведення експертизи. При цьому, послався на те, що машинка, після трьох місяців після придбання, вийшла з ладу і в неї був замінений модуль, а після заміни модуля, машинка з тим самим дефектом модуля знов вийшла з ладу. Також, послався на те, що, після усунення повторної поломки, у машинці знов проявляються ті самі ознаки поломки. Також, послався на порушення строків ремонту машинки і зазначив, що вважає недолік машинки суттєвим. Після звернення з претензією, за пропозицією відповідача дослідити машинку у іншому сервісному центрі, машинка була доставлена на прохання позивача у його присутності на обстеження до ПП «Домтехсервіс», де обстеження проведено не було і відповідач залишив машинку у сервісному центрі. При цьому, будь-які документи про отримання від позивача машинки для проведення обстеження, відповідачем складені не були. 28.07.2006 року пральна машинка за зверненням відповідача була обстежена КФ ТОВ «Інтерсервіс» і її технічний стан визначений як справний. Після цього обстеження пральна машинка знаходиться у магазині відповідача. 23.10.2006 року відповідач звертався до позивача с проханням забрати належну йому машинку. 26.10.2006 року відповідач для продовження гарантійного строку звернувся до позивача з проханням надати оригінал гарантійного талону. 04.08.2006 року позивач звернувся з заявою до відділу у справах захисту прав споживачів у Криворізькому регіоні, на яку йому 21.08.2006 року була надана відповідь (а.с.172-175). 
Цивільна справа №2-2295/08 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Універсалпромсервіс» про захист прав споживачів, повернення грошової суми, відшкодування збитків та моральної шкоди - знищена за минуванням строків давності (а.с.34).
На звернення позивача ОСОБА_1 до Європейського суду з прав людини, листом від 11.09.2014 року повідомлено, що його заяву, подану 13.05.2009 року та зареєстровану за №28070/09 розглянуто, суд прийняв рішення визнати заяву неприйнятною (а.с.69).
Відповідачем ТОВ «Універсалпромсервіс» було направлено рекомендованою поштою на адресу позивача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 12.09.2006 року та 23.10.2006 року листи щодо з`ясування дати та часу доставки пральної машини, та повідомлено про можливість її реалізації, якщо після спливу шести місяців після повідомлення споживача, він не з`явиться за товаром (а.с.85, 86).
Згідно накладної №РР4236 від 29.10.2009 року пральну машину ТМ SAMSUNG R843GW продано за 460,83грн. (а.с.127, 128).
Листом відповідача ТОВ «Універсалпромсервіс» за вих. №б/н від 01.12.2014 року, на звернення представника позивача ОСОБА_2 щодо повернення пральної машинки, останньому повідомлено, що відповідно до Акту від 03.08.2006 року пральну машину передано на відповідальне зберігання з оплатою у розмірі 0,001% від вартості товару за кожен день зберігання, що становило 1,82грн./день. 29.10.2009 року пральну машину ТМ SAMSUNG R843GW, серійний номер НОМЕР_1 , реалізовано за 460,83грн. Пральна машина перебувала на відповідальному зберіганні 1183 дні, вартість зберігання склала 2153,06грн. Вирученими коштами частково покрито витрати ТОВ «Універсалпромсервіс» на зберігання (а.с.62).
За заявою батька позивача ОСОБА_2 щодо притягнення до відповідальності невідомої особи, яка на думку заявника, у період часу з 2005 року до 2014 року, заподіяла йому значної майнової шкоди шляхом обману за відсутності ознак шахрайства - відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) №120150140750002718 від 16.09.2015 року (а.с.63).
Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2017 року постанову слідчого від 29.09.2016 року про закриття кримінального провадження скасовано (а.с.66-68).
Постановою слідчого Саксаганського ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області майора поліції Реутової Ю.М. від 06.03.2017 року ОСОБА_1 визнано в якості цивільного позивача в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №120150140750002718 від 16.09.2015 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.192 ч.1 КК України (а.с.65). Відомостей щодо стадії кримінального провадження №120150140750002718 від 16.09.2015 року, станом на день розгляду справи,  суду не надано.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що відповідач повідомив позивача 23.10.2006 року про можливість передачі належного йому товару, пральної машинки ТМ SAMSUNG R843GW, яка перебуває у справному стані в магазині «Фокстрот» по пр. Миру, 37, у місті Кривому Розі, та роз`яснив про можливість застосування п.40 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002 року, у разі, якщо позивач не з`явиться та не прийме товар протягом строку, встановленого в п.40 Порядку. Оскільки, продаж пральної машинки відбувся після спливу трьох років з часу надсилання повідомлення та через рік після розгляду спору, що виник між сторонами судом касаційної інстанції, суд вважав, що відповідачем ТОВ «Універсалпромсервіс» дотримано строки, встановлені п.40 Порядку, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, як необґрунтовані.
Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 
2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає з огляду на наступне.  
Відносини між споживачами, які придбавають технічно складні побутові товари для власних побутових потреб та їх виробниками, продавцями і виконавцями робіт з гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни товарів врегульовано Порядком гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506 (далі - Порядок № 506).
Згідно пункту 40 цього Порядку, у разі коли споживач не з`явився за одержанням відремонтованого товару у п`ятиденний термін з дня, визначеного у квитанції, виконавець повідомляє його про це письмово. По закінченні 5 місяців, протягом яких споживач з поважних причин не з`явився за одержанням відремонтованого товару, виконавець надсилає споживачеві друге письмове повідомлення. Через 6 місяців з дня, визначеного у квитанції, товар підлягає реалізації. За рахунок виручених від продажу такого товару коштів виконавець покриває витрати на його реалізацію та зберігання, решта коштів в установленому порядку спрямовується на депозит державної нотаріальної контори або приватного нотаріуса на ім`я споживача.
Конституційний Суд України у пункту 3.2 рішення від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору.
Цей висновок узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
Застосовуючи передбачений статтею 12 ЦПК України принцип змагальності сторін у цивільному процесі з урахуванням викладених вище застережень щодо особливості відносин у сфері захисту прав споживачів, суд констатує, що тягар доведення в даній категорії справ покладено на відповідача, тобто, у даному випадку, на  ТОВ «Універсалпромсервіс».
За таких обставин, саме ТОВ «Універсалпромсервіс» має належними та допустимими доказами довести суду правомірність своїх дій щодо реалізації пральної машинки ТМ SAMSUNG R843GW, згідно пункту 40 Порядку № 506.
Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ТОВ «Універсалпромсервіс» не надано суду належних та допустимих доказів щодо повідомлення позивача ОСОБА_1 про необхідність забрати товар та можливість його реалізації, згідно п. 40 Порядку № 506.
Так, єдиною правовою підставою, яка надає виконавцю (ТОВ «Універсалпромсервіс») можливість здійснити продаж товару, який перебуває  у нього на зберіганні, у відповідності до   пункту 40 Порядку № 506, є повідомлення споживача про це письмово двічі, вперше, після закінчення п`яти днів з дня, визначеного у квитанції, вдруге, після закінчення п`яти місяців з дня, визначеного у квитанції.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2008 року у справі №2-2295/08, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2008 року та ухвалою Верховного Суду України від 10 грудня 2008 року, будь-які документи про отримання від ОСОБА_1  машинки для проведення обстеження відповідачем ТОВ «Універсалпромсервіс» складені не були, у зв`язку з чим визначити початок перебігу строку, після закінчення якого виконавець має право на застосування положень п. 40 Порядку № 506, колегія суддів не може та вважає, що такий строк має бути обраховано з дати повідомлення споживача (позивача ОСОБА_1 ) про необхідність забрати товар - пральну машинку ТМ SAMSUNG R843GW.
Згідно матеріалів справи, ТОВ «Універсалпромсервіс» направляв на  адресу позивача ОСОБА_1  відповідні листи щодо  з`ясування дати та часу доставки пральної машини, та повідомлення про можливість її реалізації, якщо після спливу шести місяців після повідомлення споживача, він не з`явиться за товаром (а.с.85, 86), однак доказів про вручення цих листів позивачеві матеріали справи не містять.
Висновок суду першої інстанції про те, що позивач ОСОБА_1 був достеменно обізнаний про необхідність забрати товар, оскільки в суді розглядалися спори щодо неналежної якості цієї пральної машинки, є помилковими, оскільки, із досліджених судом апеляційної інстанції копій судових рішень слідує, що судами було встановлено виключно факт направлення відповідного поштового повідомлення, однак жодних висновків щодо дати отримання цих повідомлень споживачем ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що дії ТОВ «Універсалпромсервіс» щодо реалізації спірної пральної машинки не відповідають вимогам пункту 40 Порядку № 506, а тому порушені права ОСОБА_1 , як споживача, мають бути відновлені в судовому порядку.
Як встановлено судом, пральна машинка ТМ SAMSUNG R843GW або її аналог не може бути повернута позивачу ОСОБА_1 в натурі, оскільки відчужена відповідачем у 2009 році та, згідно листа ТОВ «Самсунг Електронікс Україна Компані» від 05.02.2020 року, на теперішній час пральні машини з технічними характеристиками аналогічними характеристикам пральної машини позивача відсутні у продажу, адже торговою маркою SAMSUNG не здійснюється виробництво пральних машин моделі НОМЕР_2 з 10 березня 2007 року і на даний час строк служби на всі вироблені пральні машини зазначеної моделі сплив. 
  За змістом статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, і відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-п`ятої статі 13 цього Кодексу.
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Так, у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків: «суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини». 
Аналогічну правову позицію викладено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18).
Отже, оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, саме на суд, згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони"), покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу.
Зважаючи на встановлені судом обставини, колегія суддів дійшла висновку, що єдиним можливим та вірним способом захисту порушених прав ОСОБА_1 буде стягнення з відповідача на його користь грошової суми, яка забезпечить можливість останньому придбати пральну машинку з технічними характеристиками, які наближені до технічних характеристик незаконно відчуженої пральної машинки ТМ SAMSUNG R843GW.
Оскільки, відповідач не скористався своїм правом надати суду докази щодо вартості аналогічного товару на теперішній час, колегія суддів встановлює вартість пральної машинки виходячи з доказів наданих стороною позивача, згідно яких найбільш наближеною за технічними характеристиками до пральної машинки ТМ SAMSUNG R843GW є пральна машинка ТМ SAMSUNG WW60J30G03WDUA та її вартість становить 10 299,00 грн. (а.с. 232-239), у зв`язку з чим колегія суддів стягує зазначену суму з ТОВ «Універсалпромсервіс» на користь  ОСОБА_1 , що відновить порушені права останнього, як споживача.
Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Так, кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).
Частинами 1 - 3 статті 23 ЦК України та роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди слід виходити з  характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.
Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, в рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.
Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Зважаючи на обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку розумним відшкодування моральної шкоди для позивача буде саме констатація порушення його прав, як споживача, діями ТОВ «Універсалпромсервіс» щодо реалізації спірної пральної машинки. При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення грошової компенсації моральної шкоди, оскільки, як встановлено вище, спірна пральна машинка зберігалася у відповідача з липня 2006 року, реалізація цієї машинки була здійснена у 2009 році, тоді як позивач ОСОБА_1 лише у 2014 році звернувся до відповідача з вимогою повернути належну йому пральну машинку, що свідчить про те, що останній не був заінтересований протягом тривалого часу у поверненні належного йому майна, а тому відсутні підстави вважати, що у даному випадку перенесені позивачем моральні страждання підлягають грошовій компенсації, а тому позовні вимоги в цій частині не можуть бути задоволені.
Не вбачає колегія суддів й підстав для покладення на відповідача ТОВ «Універсалпромсервіс» обов`язку зі сплати штрафних санкцій у розмірі 19 919,15 грн. у порядку п. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів».
Так, згідно п. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Тобто, дана правова норма застосовується до правовідносин щодо затримки усунення недоліків товару, однак, предметом даного спору є відчуження відповідачем товару без дотримання вимог п. 40 Порядку № 506, а не щодо проведення її гарантійного ремонту понад встановлені строки, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, як такі, що не ґрунтуються на Законі.
За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно п.2 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду з ухваленням нового рішення по справі про часткове задоволення позовних вимог, з вищенаведених підстав.
Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п. 2 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити частково..
Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2019 року- скасувати та ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсалпромсервіс» про захист прав споживача - заволинити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсалпромсервіс» на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості пральної машини марки ТМ SAMSUNG R843GW у розмірі 10 299 (десять тисяч двісті дев`яносто дев`ять) гривень 00 (нуль) копійок.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному поряду не підлягає.

Повне судове рішення складено 16 березня 2020 року.

Головуючий: 

Судді: