ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Головуючий суддя у першій інстанції : Главач І.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року	Львів	Справа № 300/2654/19 пров. № А/857/2435/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:                                         Бруновської Н.В.
суддів:                                                             Матковської З.М., Шавеля Р.М.
за участю секретаря судового засідання:          Хомич О.Р.
апелянта:                                                   ОСОБА_1 
представник апелянта:                              Трояна В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу  Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року у справі № 300/2654/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голови Долинської міської ради Івано-Франківської області Гаразди Володимира Степановича про визнання протиправним розпорядження, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій, – 

ВСТАНОВИВ :

30.12.2019р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Голови Долинської міської ради Івано-Франківської області Гаразди В.С. про визнання протиправним та скасування розпорядження Долинської міської ради об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області № 152 від 16.10.2019р. «Про зупинення рішення міської ради».

Крім того, позивач просив суд, визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати виконати рішення Долинської міської ради об`єднаної територіальної громади Івано-Франківської області № 103-6/2019 від 10.10.2019р. «Про звільнення заступника міського голови». 

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020р. позовну заяву повернуто позивачу, у зв`язку із невиконанням вимог ухвали про залишення позову без руху.

Не погоджуючись із даною ухвалою, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020р. скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 

Апелянт ОСОБА_1 та його представник Троян В.С. в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу із підстав у ній наведених.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України. 

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. 

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.01.2020р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку із виявленими недоліками, а саме відсутності документа про сплату судового збору за подання позову в розмірі 768,40 грн. та відсутності обґрунтувань порушення оскаржуваним рішенням прав, свобод та інтересів останнього.

14.01.2020р. на виконання вимог вищевказаної ухвали ОСОБА_1 подав заяву про усунення виявлених недоліків позовної заяви, до якої додав квитанцію про сплату судового збору та обґрунтування.

Зокрема, на обґрунтування позивач зазначив, що він як депутат міської ради є безпосереднім учасником публічно-правових відносин, які виникають під час здійснення діяльності Долинської об`єднаної територіальної громади, а тому має право оскаржувати в судовому порядку рішення суб`єкта владних повноважень які виникають в процесі діяльності громади.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020р. позовну заяву ОСОБА_1 повернуто у зв`язку із невиконанням вимог ухвали про залишення позову без руху. Позивач не навів належного обгрунтування порушення оскаржуваним рішенням та бездіяльністю відповідача його прав, свобод та інтересів. 

Зокрема, суд першої інстанції дійшов висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами не порушують права, свободи та інтереси ОСОБА_1 .

Згідно ч.1 ст.160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

ч.5 цієї статті встановлено вимоги до позовної заяви, а саме в позовній заяві зазначаються: 

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;
3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;
4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;
10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;
11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто, вимоги до позовної заяви є чіткими та вичерпними, розширеному тлумаченню норма ст.160 КАС України не передбачає.

ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Одночасно, ст.124 Конституції України    визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

ст. 5 КАС України   визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси та просити їх про захист.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що за змістом наведеної норми   Конституції України та КАС України судова юрисдикція поширюється не загалом на всі суспільні відносини, а лише на такі, що врегульовані нормами права.

У свою чергу, неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок.

Отже, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.

Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов`язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи.

Таким чином, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Здійснюючи передбачене ст.55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Якщо особа вважає, що її суб`єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов`язок, така особа має право звернутися за судовим захистом.

Із змісту ст. 242 КАС України видно що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви у зв`язку із невиконанням вимог ухвали про залишення позову без руху у строк встановлений судом, оскільки ОСОБА_1 усунув недоліки позовної заяви. При цьому, під час судового розгляду справи, суд розглядає питання щодо наявності порушення суб`єктивного права особи яка звернулась за судовим захистом у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішую спір.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

ч. 3 ст. 312 КАС України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу суду слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,- 

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу  Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року у справі № 300/2654/19 – скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя                                                                                          Н.В. Бруновська

Суддя                                                                                           З.М. Матковська

Суддя                                                                                          Р.М. Шавель

Постанова в повному обсязі складена 30.04.2020р.