ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2020 року          м.Дніпро         Справа №  904/619/20
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Березкіної О.В.  - доповідач            
                      суддів: Дарміна М.О., Антоніка С.Г.
розглянувши у порядку письмового провадження  апеляційну скаргу Криворізької міської ради , м.Кривий Ріг
на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2020 року ( суддя Красота О.І.)  про повернення позовної заяви у справі  № 904/619/20 
за позовом Криворізької міської ради, м.Кривий Ріг
до Фізичної особи-підприємця Штефан Владислава Олександровича, м.Кривий Ріг
про стягнення заборгованості з орендної плати за землю в сумі 158 721,77грн.

                                                      ВСТАНОВИВ:

Позивач - Криворізька міська рада звернувся до Фізичної особи-підприємця Штефан Владислава Олександровича із позовом про стягнення заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2017р. по 31.12.2018р. у розмірі 158 721,77 грн. 
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2020 року у справі № 904/619/20  повернуто позовну заяву Криворізької міської ради і додані до неї документи.
 Не погодившись із зазначеною ухвалою, позивач - Криворізька міська рада, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на недотримання судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до  суду першої інстанції.
В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що суд не надав належної оцінки копії довіреності, яка підтверджує повноваження Маляренка Сергія Васильовича на представництво інтересів Криворізької міської ради.
Зі змісту  копії довіреності вбачається повноваження Маляренко С.В. як представника Криворізької  міської ради на підписання і подання позовної заяви, зокрема, й на засвідчення  копії довіреності  власним підписом.
Також апелянт посилається на те, що суд першої інстанції, керуючись положеннями статті 174 ГПК України при постановлені оскаржуваної ухвали, відразу повернув позовну заяву позивачеві, хоча в даному випадку можливим і доцільним було залишення позовної заяви без руху, що також передбачено вказаною нормою господарського процесуального закону та гарантувало б Криворізькій міській раді право доступу до правосуддя та судовий захист. Відтак, суд міг надати позивачу строк для усунення недоліків та зобов'язати його надати оригінал довіреності на представництво інтересів Криворізької міської ради Маляренко С.В. та обґрунтувати наявність у такого представника повноважень підписувати, подавати позовні заяви в інтересах позивача та засвідчувати копії довіреностей.
Більш того, судом в оскаржуваній ухвалі окремо була також визначена й інша підстава для повернення позовної заяви  - сплата судового збору не в повному розмірі, визначеному п.п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
З огляду на вищезазначене, суд повинен був надати   позивачу  строк для усунення  даного недоліку та сплати судового збору в повному обсязі, а не   повертати позовну заяву з цих підстав.
Проте,  суд першої інстанції не врахував вказаних обставин і дійшов помилкового висновку про підписання позовної заяви та засвідчення копії довіреності особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено, а відтак і про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі пункту 1 частини 5 статті 174 ГПК України, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Всі  ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування  ухвали суду  та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.03.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Криворізької міської ради в порядку  письмового провадження без повідомлення учасників справи.
02.04.2020 року на адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання від відповідача - Фізичної особи-підприємця Штефан Владислава Олександровича, в якому останній просив розглянути апеляційну скаргу Криворізької міської ради на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2020 року про повернення позовної заяви у справі № 904/619/20 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, в іншому випадку просив надати додатковий час для подання заяви про відвід.
Колегія суддів вважає, що клопотання  відповідача про розгляд справи з викликом учасників справи, не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з п.6 ч.1 ст.255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові). 
Відповідно до частин 1, 4 ст. 262 Господарського процесуального кодексу України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу.
В ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи. Якщо разом з апеляційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Частиною 2 ст.271 ГПК України регламентовано, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Оскільки ухвала про повернення заяви позивачеві (заявникові), передбачена п.6 ч.1 ст.255 ГПК України, відноситься до переліку тих, що розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, отже, справа в суді апеляційної інстанції підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до ч. 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Частиною 6 статті 252 ГПК України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:
1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є стягнення  заборгованості  з орендної плати в сумі 158 721,77 грн., що  є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом перевірки  оспорюваної ухвали  суду першої інстанції є  наявність чи відсутність підстав для представництва  інтересів  позивача у підписанта позовної заяви - Маляренка С.В.,   а тому   суд  апеляційної інстанції здійснює  перевірку дотримання судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні питання щодо  прийняття позовної заяви чи обґрунтованості   її повернення.
При цьому, обставини, на які посилається  відповідач у своєму клопотанні про необхідність  розгляду апеляційної скарги з викликом сторін - зловживання  підписантом позовної заяви - Маляренком С.В. службовим становищем, умисне, з корисливих мотивів чи в інших  особистих інтересах або в інтересах  третіх осіб, використання службовою особою влади та службового становища, яке заподіяло  істотну шкоду  охоронюваним законом правам та інтересам Штефана В.О.,  створення злочинної організації, самоправство, що потягло для землекористувачів міста настання тяжких наслідків у вигляді позбавлення права користування земельною ділянкою та для надання  додаткових доказів та особистих  пояснень  щодо  вищеописаних фактів кримінального правопорушення, не підлягають   з'ясуванню і встановленню  під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу про повернення позовної заяви. 
Відповідно до ч.10 статті 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
З огляду на  вищезазначене,  колегія суддів вважає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, а тому відсутні підстави для  задоволення клопотання  відповідача про призначення розгляду справи  у  судовому засіданні з викликом сторін.
У клопотанні про призначення розгляду справи з викликом сторін,  відповідач зазначив, що відхилення   даного клопотання  буде  додатково свідчити про зловживання Суду своїми правами в інтересах посадових осіб позивача з метою формування негативної  та протиправної  судової практики, обмеження прав  відповідача, а тому  просив у випадку   відхилення даного клопотання надати  додатковий час для подання заяви про відвід  суддям Березкіній О.В. та  Дарміну М.О.
Відповідно до статті 169 ГПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.
Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.
Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. 
Статтею 35 ГПК України  визначені підстави для  відводу судді.
Відповідно до частини 3 статті 38 ГПК України,  відвід повинен  бути  вмотивованим і заявленим  протягом десяти  днів з дня отримання учасником  справи ухвали про відкриття провадження у справі.
Проте, нормами ГПК не передбачено  як надання сторонам  додаткового часу  для подання  заяви про відвід, так  і  розгляд  такої заяви за  умов не виконання судом   вимог  сторони.
З огляду на вищезазначене,  вимога відповідача, зазначена у п. 2 клопотання про  розгляд  апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням  учасників справи  про  надання  додаткового часу для подання заяви про відвід,  задоволенню не підлягає.
Заслухавши доповідь судді-доповідача,  дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Повертаючи позовну заяву Криворізької міської ради, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позовну заяву підписано представником позивача С.Маляренко, однак до позовної заяви додано не оригінал довіреності на представництво інтересів Криворізької міської ради Маляренко Сергієм Васильовичем, а копію такої довіреності, завірену секретарем міської ради С.Маляренко. При цьому, Криворізька міська рада не надала доказів наявності у Сергія Васильовича Маляренка повноважень засвідчувати копії довіреностей. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що додана до позовної заяви копія довіреності не є документом, що посвідчує  повноваження Сергія Васильовича Маляренка на представництво Криворізької міської ради, а тому  позовну заяву підписано  особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено.
Крім того, суд зазначив, що позивачем  не в повному обсязі сплачено  судовий збір, оскільки позивачем в якості доказу сплати судового збору надано платіжне доручення №2 від 28.01.2020р.,  в той час як  судовий збір повинен бути сплачений у розмірі 2380,82 грн. Означене, на думку суду, свідчить  про те, що  до позовної заяви не додано доказів  сплати судового збору у  встановленому порядку і розмірі.
          Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції. 
Згідно з частинами 1, 2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до частини 1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України Господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).
За приписами ч.3 ст.12 Господарського процесуального кодексу України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. 
Відповідно до статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.
Так, з матеріалів справи вбачається, що  позовна заява  Криворізької міської ради підписана представником Криворізької міської ради - Маляренко Сергієм.
Позивачем до позовної заяви  надано  розпорядження  міського голови  від 20.02.2017 № 30-р № « Про затвердження розподілу обов'язків між секретарем міської ради, заступниками міського голови та керуючого справами виконкому  міської ради», згідно якого секретар  міської ради Маляренко Сергій Васильович користується правом підпису відповідних процесуальних документів для здійснення інтересів міської ради в усіх  судових інстанціях.
За приписами статті 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю юридичної особи, яка видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
У витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наданого до позовної заяви у графі «Прізвища, ім'я та по батькові осіб,  які обираються до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі, підписувати договори та дані про  наявність  обмежень  щодо представництва від імені юридичної особи» зазначено, що Маляренко Сергій Васильович  є особою, яка має право підпису  від імені  юридичної особи -  органу місцевого самоврядування- Криворізької міської ради, без обмежень щодо представництва,  а тому  він повноважний на  подання  та  підписання позовної заяви.
Крім того, до позовної заяви  надана копія довіреності, підписаною  міським головою  Вілкулом Ю.,  якою  Криворізька міська рада надала  секретарю  міської ради Маляренку Сергію Васильовичу право на звернення в інтересах Криворізької міської ради до суду, інших підприємств, установ та організацій незалежно від  форми власності, підписання позовних та інших заяв, ведення  всіх справ, у яких Криворізька міська рада є позивачем, заявником, відповідачем, третьою особою, потерпілим,  у судах всіх спеціалізацій та інстанцій, інших підприємствах, установах та організаціях, з усіма правами, що надані законом позивачу, заявнику, відповідачу, третій особі, потерпілому, у тому числі з правом підпису всіх необхідних для виконання цієї довіреності документів, оскарження судових рішень шляхом подання  апеляційних  та касаційних скарг, укладення мирової угоди, а також засвідчення підписом копій документів на відповідність їх оригіналу, у тому числі довіреностей.
Велика  Палата Верховного Суду  у постанові  від  04.12.2019 по справі №   826/5500/18  вирішила виключну  правову проблему у застосуванні норм процесуального права  під час  вирішення  питання про наявність у представників  юридичних осіб ( як публічного, так і приватного права) повноважень на представництво  інтересів цих осіб у суді ( з відступленням). 
Згідно правового висновку у даній справі, слід вважати підтвердженими повноваження представника юридичної особи на підставі завіреної ним копії довіреності, якщо право цього представника засвідчувати своїм підписом копії документів випливає зі змісту виданої йому довіреності та за відсутності у ній відповідного застереження на вчинення певної дії.
Як вбачається з  додатків до позовної заяви,  копія довіреності  на представництво містить  напис: «Згідно з оригіналом» з підписом завірена секретарем  міської ради Сергієм Маляренко, а тому копія довіреності на підтвердження повноважень представника позивача Маляренка С.В., що посвідчена ним з оригіналу, підтверджує право зазначеної особи на звернення в інтересах Криворізької міської ради до суду, підписання позовних заяв та засвідчення підписом копії довіреності на відповідність її оригіналу, а отже є  належним доказом наявності у вказаного представника відповідних повноважень з представництва.
При цьому, колегія суддів вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на правову позицію, висловлену в ухвалі Касаційного адміністративного суду у Складі Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №160/9207/18  з огляду на те, що з даної ухвали не можливо зробити висновок про те, що  у справі  № 160/9207/18   довіреність на ім'я Маляренка С.В.  містила  відповідні посилання  про  його уповноваження на засвідчення підписом копії довіреності на відповідність її оригіналу.
З огляду на  існування  правової позиції Великої Палати Верховного Суду з приводу  повноважень на представництво,  безпідставним є врахування  судом першої інстанції  практики Касаційного адміністративного суду у Складі Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі №804/8091/17, та  інших судових рішеннях Верховного Суду, зокрема, ухвалах від 23 грудня 2019 року у справі №805/2788/18-а, від 24 грудня 2019 року у справі №826/17903/17, від 03 січня 2020 року у справі №640/963/19, від 02 січня 2020 року у справі №826/16108/18.
При цьому, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що  у разі наявності  сумнівів суд першої інстанції не був позбавлений можливості перевірити оригінал такої  довіреності безпосередньо  у судовому засіданні при розгляді справи, або  надати позивачу строк для усунення  недоліків, зобов'язавши його надати оригінал довіреності на представництво інтересів Криворізької міської ради  Маляренко С.В.
Також колегія суддів  вважає, що   сплата  міською радою судового збору    у меншому розмірі- 2102 грн., замість 2380,82 грн.,  могла бути підставою для залишення позовної заяви без руху, а не  підставою для повернення позовної заяви.  
З  огляду на вищезазначене,  повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції  неповно дослідив докази, надані позивачем на підтвердження повноважності особи, яка підписала   позовну заяву та дав   цим  доказам неналежну правову оцінку, внаслідок чого  помилково  повернув  позовну заяву.
Відповідно до статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право  скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

   Апеляційну скаргу Криворізької міської ради, м.Кривий  Ріг - задовольнити.
           Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2020 року у справі  №904/619/20 - скасувати і передати  справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
  Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду  протягом  двадцяти  днів  з дня складання повного судового рішення.
 Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Постанова складена у повному обсязі 08.04.2020

Головуючий суддя                                                                                    О.В. Березкіна 

Суддя                                                                                                    С.Г.Антонік

Суддя                                                                                                              М.О.Дармін