Ухвала
іменем України 
27 квітня 2020 року
м. Київ
провадження № 51-1232ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 3 березня 2020 року,
встановив:
За вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 листопада 2012 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 5, 6, 8, 11 - 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263, ст. 348 КК України, та призначено покарання за сукупністю скоєних злочинів на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
Апеляційний суд Київської області ухвалою від 22 квітня 2013 року зазначений вирок залишив без змін.
Захисник ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_5 звернулися до суду із заявами про перегляд зазначеної ухвали за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 3 березня 2020 року відмовлено захиснику ОСОБА_4 та засудженому ОСОБА_5 у поновленні строку на подачу заяв про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Київської області від 22 квітня 2013 року, вказані заяви повернуто особам, які їх подали.
Не погодившись із таким рішенням, захисник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування ухвали Київського апеляційного суду від 3 березня 2020 року. Свої вимоги мотивує тим, що про існування нововиявлених обставин йому стало відомо 25 листопада 2019 року під час розгляду касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 , де він був присутнім як вільний слухач. Посилаючись на вказані обставини, вважає, що строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ним пропущений не був, а висновки апеляційного суду про пропущення ним цього строку є помилковими. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, Верховний Суд не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі. 
Як видно з наданих суду матеріалів, заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Київської області від 22 квітня 2013 року засуджений ОСОБА_5 та його захисник подали 24 лютого та 25 лютого 2020 року, тобто поза межами тримісячного строку, визначеного КПК України. Одночасно із цими заявами засудженим та захисником було подано клопотання про поновлення строку на їх подання, обґрунтовуючи які, вони посилались на те, що про існування обставин, які стали підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, їм стало відомо лише 25 листопада 2019 року. 
Вказані заяви надійшли до Київського апеляційного суду 2 березня та 3 березня 2020 року.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Відмовляючи в поновленні строку на подання заяви про перегляд ухвали Апеляційного суду Київської області від 22 квітня 2013 року за нововиявленими обставинами, Київський апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що перебіг строку на подання такої заяви слід обчислювати з часу, коли заявник міг дізнатися про існування обставин, на які він посилається як на нововиявлені, тобто з моменту, коли відповідні рішення були внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі ЄДРСР). 
Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на наступне.
Судові рішення, на які посилались засуджений та його захисник у клопотаннях як на підставу для перегляду ухвали Апеляційного суду Київської області від 22 квітня 2013 року за нововиявленими обставинами, були внесені до ЄДРСР у період з 22 січня 2014 року по 2 червня 2016 року.
З огляду на те, що внесені до ЄДРСР судові рішення є відкритими для безоплатного цілодобового доступу,  Київський апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що перебіг строку подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід обчислювати з часу, коли заявник міг дізнатися про існування таких обставин, тобто з моменту, коли відповідні рішення були внесені до ЄДРСР, а саме з 22 січня 2014 року по 2 червня 2016 року.
Така позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 листопада 2019 року.
Крім того, з наданих захисником документів убачається, що 22 серпня 2016 року між ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_4 було укладено договір, предметом якого є юридична допомога у кримінальній справі № 1-7/12 у зв`язку з переглядом за нововиявленими обставинами вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 листопада 2012 року та ухвали Апеляційного суду Київської області від 22 квітня 2013 року, а також наступними оскарженнями рішень судів в апеляційному і касаційному порядках.
За таких обставин доводи захисника ОСОБА_4 стосовно того, що про існування нововиявлених обставин йому стало відомо лише 25 листопада 2019 року, є безпідставними.
Відмовляючи захиснику ОСОБА_4 та засудженому ОСОБА_5 у поновленні строку на подачу заяв про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Київської області від 22 квітня 2013 року та повертаючи вказані заяви, апеляційний суд дотримався вимог кримінального процесуального закону та дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність доводів заявників щодо поважності причин пропущення процесуального строку. 
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2  ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
 постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 3 березня 2020 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_7                                            ОСОБА_2                                         ОСОБА_3