ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1912/19  Номер провадження 22-ц/814/744/20	Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А.  Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Кузнєцової О.Ю. 
суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.
секретар Мисечко А.І.

імена (найменування) сторін:
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач:  ОСОБА_2 , Хорошковська сільська рада Лубенського району Полтавської області

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_2 
на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, ухвалене 21 грудня 2019 року у складі судді Іващенка Ю.А.
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Хорошковської сільської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа приватний нотаріус Юрченко Марина Андріївна, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив встановити факт його постійного проживання на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 з спадкодавцем ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування позовних вимог вказував, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Хорошки Лубенського району Полтавської області за місцем свого проживання померла його мати ОСОБА_3 .
Зазначав, що останні роки до смерті його мати тяжко хворіла, з 07 лютого 2014 року їй була встановлена 1 «Б» група інвалідності по загальному захворюванню безтерміново. Вказував, що мати потребувала постійного стороннього догляду відповідно до розробленої Лубенською МСЕК індивідуальної програми реабілітації інваліда.
Вказував, що постійно доглядав за матір`ю, годував, прибирав, доглядав за будинком та господарством в цілому. 
Зазначав, що за місцем проживання матері на час її хвороби, встановлення інвалідності та безпосередньо смерті був зареєстрований її онук ОСОБА_2 . Проте, за місцем реєстрації він не проживав, від надання допомоги по догляду за хворою ухилявся.
Вказував, що 15 січня 2014 року його мати склала заповіт на все належне їй майно на момент смерті на його користь. Проте, у визначений законом строк він не звернувся із заявою про прийняття спадщини, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на момент її смерті.
За його заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину нотаріусом Юрченко М.А. було винесено постанову від 28 квітня 2019 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою також рекомендовано встановити в судовому порядку факт проживання разом із спадкодавцем на час його смерті.
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Встановлено факт проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку за адресою АДРЕСА_1 . 
У задоволенні позову ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області – відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 , просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме відсутність доказів реєстрації позивача за місцем проживання спадкодавця.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи,  ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Хорошки Лубенського району Полтавської області за місцем свого проживання померла мати позивача ОСОБА_3 .
З 07 лютого 2014 року ОСОБА_3 була встановлена 1 (перша) «Б» група інвалідності по загальному захворюванню безтерміново. Було встановлено необхідність постійного стороннього догляду за нею. Лубенською МСЕК була розроблена індивідуальна програма реабілітації інваліда за № 283 після встановлення інвалідності (а.с. 10-12).
За місцем проживання ОСОБА_3 на час її смерті був зареєстрований її онук ОСОБА_2 . 
Довідкою Хорошківської сільської ради (а.с. 17) підтверджено, що ОСОБА_1 здійснював догляд за матір`ю.
Також з довідки Хорошківської сільської ради вбачається, що з 2012 року ОСОБА_1 постійно фактично проживав в АДРЕСА_2 і здійснював догляд за матір`ю (а.с. 18).
15 січня 2014 року ОСОБА_3 склала заповіт на все належне їй майно на момент смерті на користь свого сина ОСОБА_1 . Даний заповіт було посвідчено секретарем Хорошківської сільської ради Феєр Л.В. (а.с. 13).
25 березня 2019 року приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Юрченко М.А. було заведено спадкову справу № 93/2019 на майно померлої ОСОБА_3 , за заявою онука ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину. 
Згідно даних довідки, виданої Хорошківською сільською радою від 04 лютого 2019 року № 92-26/84, на момент смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1   разом з нею був зареєстрований та проживав її онук – ОСОБА_2 
23 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Юрченко М.А. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_1 було пропущено шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було роз`яснено право позивача на звернення до суду із заявою про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини або для встановлення факту проживання із спадкодавцем на час його смерті.
ОСОБА_1 в період 2015-2019 рр. сплачував податок за присадибну земельну ділянку ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою Хорошківської сільської ради Лубенського району Полтавської області від 26 червня 2019 року (а.с. 76).
Свідки  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , допитані місцевим судом, підтвердили, що позивач здійснював постійний догляд за мітр`ю та постійно проживав з нею на час її смерті.
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки такий висновок узгоджується з обставинами справи та нормами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Висновок про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 зроблений судом першої інстанції виходячи з оцінки наданих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку.
Доводи апелянта зводяться до заперечення факту проживання позивача із спадкодавцем на момент його смерті.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Всупереч вказаним вимогам, ОСОБА_2 не надав жодних доказів, які б спростовували висновки місцевого суду про проживання позивача із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.
Факт реєстрації апелянта в АДРЕСА_1 та знаходження його речей за вказаною адресою не має правового значення, оскільки предметом спору є встановлення факту проживання за вказаною адресою ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 .
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 був зареєстрований у АДРЕСА_3 не спростовують доказів на підтвердження доводів позивача.
Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Отже, місце реєстрації особи жодним чином не перешкоджає їй реалізовувати своє право на вільний вибір місця проживання.
Заперечення апелянта щодо правомірності стягнення з нього судових витрат, понесених позивачем, не узгоджуються з нормами чинного процесуального законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 пред`явлені до ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі, з останнього підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем у зв`язку зі сплатою судового збору за подання позовної заяви.
Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.
Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.
Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  залишити без задоволення. 
Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:                                                        О.Ю. Кузнєцова 
Судді                                                                        С.А. Гальонкін
                                                                       Л.М. Хіль