УХВАЛА

20 травня 2020 року 
Київ
справа №440/2487/19
адміністративне провадження №Зі/9901/97/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у розгляді справи №440/2487/19 за позовом ОСОБА_1 до Конституційного суду України про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Верховного Суду перебуває касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 06   березня 2020   року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2020   року у справі №440/2487/19 за позовом ОСОБА_1 до Конституційного суду України про зобов`язання вчинити певні дії.
15 травня 2020 року на адресу Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Уханенка С.А., Кашпур О.В. та Радишевської О.Р. у справі №440/2487/19.
В обґрунтування заяви позивач зазначає, що ним подано дві касаційні скарги на постанови у справах 440/2487/19 та 440/2598/19, які ухвалені за тотожними позовами ОСОБА_1 , проте їх розподілено одній і тій же колегії суддів, що, на його думку, протирічить українському законодавству та практиці Європейського суду з прав людини. ОСОБА_1 . зазначає, що у нього немає сумнівів у суб`єктивній неупередженості суддів, проте, на думку позивача, він не може розраховувати на об`єктивний і неупереджений розгляд його справ, якщо вони будуть розглядатись одним і тим же складом суду.
18 травня 2020 року ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Уханенка С.А., Кашпур О.В. та Радишевської О.Р. у справі №440/2487/19 визнано необґрунтованою. Заяву передано на автоматизований розподіл для визначення судді у встановленому КАС України порядку для вирішення питання про відвід судді.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19  травня 2020 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у розгляді справи №440/2598/19 зареєстровано за №  Зі/9901/97/20 та передано для вирішення судді Шевцовій Н.В.
Відповідно до частини восьмої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.
Заяву про відвід колегії суддів Уханенка С.А., Кашпур О.В. та Радишевської О.Р. мотивовано тим, що дві касаційні скарги позивача у різних справах за його тотожними позовами, розподілено одній і тій же колегії суддів, що, на думку ОСОБА_1 , протирічить українському законодавству та практиці Європейського суду з прав людини.
Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.
Позивача, зокрема, зазначає, що він немає сумнівів у суб`єктивній неупередженості суддів, проте, на його думку, він не може розраховувати на об`єктивний і неупереджений розгляд його справ, якщо вони будуть розглядатись одним і тим же складом суду
Разом з тим, надаючи оцінку об`єктивності та неупередженості судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.
Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно   певної   особи чи питання.
При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.
Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Наведені позивачем доводи, за яких, на його думку, є сумнів у неупередженості або об`єктивності колегії суддів мають суб`єктивний характер, оскільки жодного прикладу вчинення колегією суддів у складі Уханенка С.А., Кашпур О.В. та Радишевської О.Р. дій, які б свідчили про їх упередженість чи ставить під сумнів безсторонність суддів не наведено.
Крім того, Верховний Суд зазначає, що розподіл скарг позивача одній і тій же колегії суддів через автоматизовану систему документообігу суду не є критерієм відповідно до статті 36 КАС України, який впливатиме на неупередженість або об`єктивність суддів при розгляді цієї справи.
Отже, посилання ОСОБА_1 на упередженість та необ`єктивність колегії суддів Уханенка С.А., Кашпур О.В. та Радишевської О.Р. не наведено жодних обставин вчинення суддями дій, які б свідчили про їх   упередженість чи ставили під сумнів їх безсторонність, а твердження позивача ґрунтуються на оціночних критеріях, що свідчить про необґрунтованість заяви і не дає підстав для висновку про існування причинно-наслідкового зв`язку між результатами автоматизованого розподілу та професійною діяльністю суддів.
Суд звертає увагу на відсутність інших підстав, передбачених статтями 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь колегії суддів Уханенка С.А., Кашпур О.В. та Радишевської О.Р. у розгляді справи і викликали необхідність їх відводу.
З урахуванням зазначеного, обґрунтовані підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.
Керуючись статтями 36, 40 КАС України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у розгляді справи №440/2487/19 за позовом ОСОБА_1 до Конституційного суду України про зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Н.В.  Шевцова