Справа № 308/8867/18

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        24 квітня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого                                судді КОНДОРА Р.Ю.
суддів                                        МАЦУНИЧА М.В., СОБОСЛОЯ Г.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Іршавського районного суду на ухвалу Хустського районного суду від 4 березня 2020 року, повний текст якої складено 4 березня 2020 року, головуючий суддя Сідей Я.Я., про зупинення провадження у справі № 308/8867/18 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області та Іршавського районного суду про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно, -

встановив:

Відповідач Іршавський районний суд оскаржив ухвалу Хустського районного суду від 04.03.2020, якою провадження в справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 308/5051/17 за позовом ОСОБА_1 до ТУ ДСА в Закарпатській області та Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області, треті особи Іршавський районний суд та Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області, про захист права власності. На думку сторони, ухвалу про зупинення провадження в справі постановлено з порушенням норм процесуального права, оскільки з огляду на предмет і підстави позову в справі, що розглядається, зупинення провадження в ній до набрання законної сили рішенням в іншій справі не викликається необхідністю.
Так, реконструкція будівлі Іршавського районного суду, внаслідок здійснення якої, за позицією позивачки ОСОБА_1 , були порушені її майнові права, а саме, були створені перешкоди в доступі до належної позивачці будівлі адвокатської контори по АДРЕСА_1 , була проведена з дотриманням вимог закону та усіх нормативних правил щодо будівництва. Зокрема, не були порушені ані межі земельної ділянки, на якій знаходиться суд, ані правила її забудови. Зазначене підтверджується наданими відповідачами доказами, в тому числі, відповідними експертними висновками.
Зупиняючи провадження в справі, суд першої інстанції не вмотивував своє процесуальне рішення належним чином і не зазначив, які саме обставини в двох справах є спорідненими і такими, що зумовлюють зупинення провадження в одній до вирішення іншої. Суд не дав ніякої оцінки запереченням відповідачів щодо зупинення провадження в справі з огляду на різні предмети позовів і предмети доказування в цих різних справах: якщо в справі № 308/8867/18 позивачкою ставляться вимоги про демонтаж огорожі та інших елементів забудови, то в справі № 308/5051/17 ставляться вимоги про скасування рішення щодо затвердження проекту землеустрою, скасування реєстрації земельної ділянки та декларації про початок будівельних робіт.
За наведених обставин, клопотання позивачки про зупинення провадження в справі є зловживанням процесуальними правами, а провадження в справі зупинено у зв`язку з обставинами, які не входять до предмету судової перевірки та доказування в ній. Суд не врахував вимог ст. 251 ч. 1 п. 6 ЦПК України, за змістом яких зобов`язаний зупинити провадження у справі лише у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення судом іншої справи і не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Тим часом, наявні в справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом даного судового розгляду.
Сторона просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до такого.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 пред`явила до ТУ ДСА України в Закарпатській області та Іршавського районного суду позов про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно та збільшивши позовні вимоги остаточно просила усунути їй перешкоди в користуванні та володінні належним їй нерухомим майном – адвокатською конторою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельною ділянкою розміром 0,0074 га, що передана їй 22.09.1998 у постійне користування на підставі Державного акта серії ЗК 005-10017 для будівництва та обслуговування адвокатської контори за вищевказаною адресою шляхом зобов`язання відповідачів:
повністю розібрати (демонтувати) бетонну огорожу, що улаштована між земельною ділянкою АДРЕСА_2 , на якій розміщена будівля Іршавського районного суду Закарпатської області, та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває в її користуванні;
частково розібрати (демонтувати) огорожу з бетонного цоколя та решітчастих елементів, що примикає до бетонної огорожі, яка перешкоджає доступу на земельну ділянку, що перебуває в її користуванні, починаючи від місця з`єднання цих 2-х видів огорож в напрямку до вул. Поштової на довжину 3,5 м; дані частину огорожі пропонується перенести до кута будівлі суду;
перенести електричний лічильник зі скринькою електричних автоматичних вимикачів, що установлені на бетонній огорожі, яка перешкоджає проходу на земельну ділянку, що перебуває в її користуванні, пожежний ящик для зберігання піску, лавку для сидіння;
розібрати елементи благоустрою, як мощення з бруківки та трав`яний газон, а також основу приблизно на 20 см, на яку вони улаштовані і підняті вище планувальної позначки землі біля входу на земельну ділянку, що перебуває в її користуванні, в межах, необхідних для забезпечення доступу на її земельну ділянку;
викорчувати дерево, посаджене безпосередньо поблизу бетонної огорожі, яка перешкоджає доступу на земельну ділянку, що перебуває в її користуванні (а.с. 2-4, 165-169 т. 1).
Змінений позов був умотивований тим, що під час реконструкції будівлі Іршавського районного суду, проведеної у 2017-2018 рр., була збудована глуха стіна блоків, якою позивачці було перегороджено доступ до її адвокатської контори. У подальшому ще були встановлені інші елементи огорожі, електричний лічильник, було висаджене дерево, про які йдеться в позовній заяві і які створюють перешкоди в користуванні нерухомим майном. Відповідачів порушили вимоги закону, якими регулюються право власності та питання будівництва. Дії відповідачів перешкоджають також професійній діяльності позивачки як адвоката, оскільки створюють перешкоди у використанні для цього адвокатської контори.

У справі містяться, зокрема, висновок № 388/04-19 від 07.07.2019 судової інженерно-технічної експертизи (а.с. 141-153 т. 1), на який на підтримання своєї правової позиції в справі посилається позивачка, та витребувані судом висновки судових будівельно-технічної і земельно-технічних експертиз, виконаних у кримінальному провадженні № 42018070000000301, від 20.09.2019 № 9922, від 25.09.2019 № 1021, від 27.09.2019 № 9922 (а.с. 14-52 т. 2), на які на обґрунтування своєї правової позиції в справі щодо необґрунтованості позову посилаються відповідачі. Сторони надали суду також інші документи і матеріали щодо прав на відповідні майнові об`єкти, їх належність, взаємне розташування, доступу до них тощо.

Заявою від 17.02.2020 позивачка ОСОБА_1 просила зупинити провадження в справі до набрання законної сили рішенням у справі № 308/5051/17 за її позовом до ТУ ДСА в Закарпатській області та Іршавської районної державної адміністрації Закарпатської області, треті особи Іршавський районний суд та Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Закарпатській області, про захист права власності (а.с. 56, 57, 59 т. 2). Зазначала, що предметом розгляду в цій справі є скасування розпорядження суб`єкта владних повноважень, реєстрації земельної ділянки, реєстрації кадастрового номера та декларації на початок будівельних робіт, спір стосується законності розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівлю Іршавського районного суду, надання цієї ділянки в користування, оскільки цю ділянку було виділено суду незаконно, без врахування інтересів позивачки. На думку ініціатора клопотання, задоволення вимог позову в справі № 308/5051/17 буде однією з підстав для відхилення заперечень відповідачів у справі про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно та для задоволення вимог цього позову. До заяви позивачка додала копію ухвали судді Ужгородського міськрайонного суду від 06.09.2019 про відкриття провадження в справі № 308/5051/17 (а.с. 58 т. 2).

Ухвалою Хустського районного суду від 04.03.2020 указане клопотання задоволено, провадження в справі № 308/8867/18 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 308/5051/17 (а.с. 64-65 т. 2). Приймаючи таке процесуальне рішення, суд першої інстанції виходив із об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення тієї іншої справи та зазначив, що вважає за необхідне зупинити провадження в справі.

Відповідно до ст. 251 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи лише у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Тобто, суд не має процесуальних підстав для зупинення провадження в справі, якщо зважаючи на предмет позову (межі судового розгляду, предмет доказування) справа може бути розглянута, а відповідне рішення може бути прийняте на підставі наявних доказів і матеріалів. Обов`язок зупинити провадження в справі виникає у суду лише в разі об`єктивної неможливості її розглянути до вирішення іншої справи.

Предметом позову в справі, що розглядається, є усунення перешкод у здійсненні позивачкою ОСОБА_1 права власності на будівлю адвокатської контори, розташованої по АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, на якій розташована адвокатська контора. При цьому, йдеться про суто конкретні фізичні перешкоди в доступі до будівлі та земельної ділянки та про конкретні способи їх усунення. Ці обставини зумовлюють і відповідний предмет доказування в справі № 308/8867/18 та відповідні межі її розгляду з підстав, які пов`язуються саме з указаним предметом позову і предметом доказування.

Вирішення питання про усунення перешкод у здійснені права власності на нерухоме майно, про наявність чи відсутність конкретних фізичних перешкод у доступі до майна та його використанні за призначенням, тобто, конкретне локальне питання щодо користування нерухомим майном не залежить безпосередньо від вирішення питання щодо власне правових підстав для надання Іршавському районному суду земельної ділянки та здійснення реконструкції будівлі суду, що, як випливає з наявних у справі документів, є предметом судового розгляду в справі № 308/5051/17. Розв`язання спору щодо указаного локального питання не є об`єктивно неможливим поза більш широким контекстом спірних майнових відносин ОСОБА_1 із Іршавським районним судом та ТУ ДСА в Закарпатській області.

За таких умов, зупинення провадження в справі не можна визнати обґрунтованим, а відповідну ухвалу суду, яка, окрім іншого, фактично не містить всупереч вимогам ст. 260 ЦПК України обґрунтування по суті, законною. Необґрунтоване процесуальне рішення порушує право учасників процесу на розгляд справи в розумний строк.

Відтак, на підставі ст. 379 ч. 1 п.п. 1, 2, 4 ЦПК України апеляцію слід задовольнити, ухвалу суду скасувати, справу для продовження розгляду направити до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 6, ст. 379 ч. 1 п.п. 1, 2, 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд –

постановив:

Апеляційну скаргу Іршавського районного суду задовольнити, ухвалу Хустського районного суду від 4 березня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, який є днем складення повного судового рішення, і оскарженню не підлягає.

Судді