ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи №522/13730/17
Апеляційне провадження №22-ц/813/2491/20
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря -Сороколет Ю.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 03 жовтня 2017 року, постановленого під головуванням судді Загороднюка В. І.,
 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви
У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання з спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років та визнання спадкоємцем четвертої черги.
Заяву обґрунтовував тим, що розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 18 квітня 2008 року його призначено піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
З 18 квітня 2008 року по день смерті ОСОБА_3 проживав з ним у його квартирі однією сім`єю., оскільки розпорядженням адміністрації місце проживання ОСОБА_2 визначено за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, на день його смерті залишилось майно, що складається:
- з квартири АДРЕСА_2 ;
- із земельної ділянки площею 0,0275 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .
Зазначив, що встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років необхідно для оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом. 04 вересня 2014 року він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та за його заявою відкрита спадкова справа № 12/2014.
Факт проживання зі спадкодавцем підтверджено довідкою КП ЖКС «Портофранковський» № 6471 від 22 червня 2017 року про те, що ОСОБА_2 проживав в його квартирі, вони вели спільне господарство по день його смерті, він здійснив поховання ОСОБА_2 за свої кошти.
Посилаючись на викладене, на підставі ст.1264 ЦК України просив встановити факт проживання із спадкодавцем однією сім`єю з 18 квітня 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 березня 2014 року в його квартирі за вищевказаною адресою не менше п`яти років та визнати його спадкоємцем четвертої черги за законом на майно померлого ОСОБА_2 (а.с.1-2).
Справа розглянута у відсутність заявника за його заявою (а.с.14). 
Представник заінтересованої особи Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю (а.с.17).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 03 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_4 однією сім`єю з 18 квітня 2008 року по 05 березня 2014 року та, що він є спадкоємцем четвертої черги за законом майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .
Судове рішення мотивовано тим, що згідно ст.1264 ЦК України ОСОБА_1   є спадкоємцем по закону четвертої черги, оскільки проживав з ОСОБА_2 однією сім`єю більше п`яти років до відкриття спадщини (а.с.19-20).

Доводи апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі представник Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської областіпросить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 .
Неправильність рішення суду мотивовано порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Зокрема, апелянт зазначив, що:
- відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 , він з 07 лютого 2008 року по день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ;
- посилання заявника на довідку КП ЖКС «Портофранковський» № 6471 від 22 червня 2017 року є неналежним доказом, оскільки з її тексту не вбачається яка організація її видала та на підставі яких документів;
- в матеріалах справи відсутні докази, що заявник здійснив поховання ОСОБА_2 ;
- матеріали справи не містять свідоцтво про смерть ОСОБА_2 ;
- судом не витребувано у приватного нотаріуса матеріали спадкової справи, відсутні належні докази про факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на протязі 5 років;
- Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, не залучена до участі у вказаної  справі, як заінтересована особа, оскільки  спадкове майно, а саме: земельна ділянка,площею 0,0275 га, розташована за адресою АДРЕСА_3 , знаходиться на території Таїровської селищної ради; 
- заява заявника повинна бути залишена без розгляду, оскільки  між  заявником та апелянтом існує спір про право на спадкове майно померлогоОСОБА_2  (а.с.34-37).
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція апеляційного суду 
Заслухавши суддю-доповідача, представника Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Онопрієнко А.А. та адвоката Прилепського І.А., який представляє інтереси ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 
Суд першої інстанції, задовольняючи заяву, керувався ст.1264 ЦК України й виходив з того, що факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_4 однією сім`єю з 18 квітня 2008 року по 05 березня 2014 року є доведеним, тому заявник є спадкоємцем четвертої черги за законом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .
Однак погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Фактичні обставини, встановлені апеляційним судом 
Встановлено, що розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 324 від 18 квітня 2008 року ОСОБА_1 призначено піклувальником над неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Місце проживання неповнолітнього ОСОБА_2 визначено за місцем проживання піклувальника за адресою: АДРЕСА_1 .
У розпорядженні від 18 квітня 2008 року вказано, що мати ОСОБА_2 – ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батька - ОСОБА_5 визнано безвісно відсутнім на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 07 квітня 2006 року. ОСОБА_1 є родичем ОСОБА_2 , працює на посаді завідуючого кафедрою хірургії Одеського державного медичного університету (а.с.5,7). 
На момент смерті ОСОБА_2 з 07 лютого 2008 року мав зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджено копією його паспорта (а.с.9,9-зворот).
За інформацією від 28 вересня 2017року приватного нотаріуса Одеського нотаріального округа, 04 вересня 2014 року заведена спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , оскільки до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_6 .В. з заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців, як зазначив нотаріус не має (а.с.15).
За життя ОСОБА_2 залишилося майно, що складається:
- з квартири АДРЕСА_2 ;
- із земельної ділянки площею 0,0275 га, розташованої за адресою АДРЕСА_3 .
Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання з спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років та визнання спадкоємцем четвертої черги в порядку окремого провадження, ОСОБА_1 вказав про відсутність інших спадкоємців та визначив заінтересованою особою Одеську міську раду (а.с.1-2). 

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Статтею 1264 ЦК України, передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини
Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст.1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів:
а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; 
б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.
Апеляційний суд вважає, що у справі відсутні будь-які докази, що підтверджують факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 не менш як п`ять років до часу смерті останнього, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Сам по собі факт видання Київською районною адміністрацією Одеської міської ради наведеного вище розпорядження № 324 від 18 квітня 2008 року (тобто майже за 6 років до смерті підопічного) не є належним доказом, що підтверджує факт проживання однією сім`єю заявника з ОСОБА_2 , якому на день смерті виповнилось 22 роки та 4 місяці.
Не є допустимим та достовірним доказом, у розумінні ст.ст.78,79 ЦПК України, посилання заявника на копію довідки від 22 червня 2017 року, згідно якої ОСОБА_2 проживав з ОСОБА_1 з 18 квітня 2008 року по 05 березня 2014 року за адресою: : АДРЕСА_1 , оскільки вказана довідка не містить інформацію про орган, який її видав, та вона не скріплена відповідною печаткою (а.с.6).
Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що частина спадкового майна, а саме земельна ділянка,площею 0,0275 га, розташована за адресою АДРЕСА_3 , яка належала померлому, знаходиться на території Таїровської селищної ради, та не залучив останню в якості другої заінтересованої особи.
Як зазначив ОСОБА_1 у своїй заяві, встановлення юридичного факту має на меті оформлення ним права на спадщину, що він є спадкоємцем четвертої черги.
Таїровська селищна рада оспорює це право, про що зазначив її представник в суді апеляційної інстанції, посилаючись на те, що заявник належними та допустимими доказами не підтвердив своє право на спадкове майно та не є спадкоємцем четвертої черги.
Таким чином, між сторонами виник спір про право, який вирішується у порядку позовного провадження та який стосується прав та обов`язків осіб, які подали апеляційну скаргу та не брали участі у справі в якості заінтересованої сторони.
Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно ч.2ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені і інші факти з метою захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав заявника.
Відповідно до ч.4ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи,- залишає заяву без розгляду.
Виходячи із зазначеного, суд може виявити наявність спору про право як на стадії відкриття провадження, так і в процесі розгляду справи.
З огляду на викладене, враховуючи наявність у даній справі спору про право на нерухоме майно, рішення Приморського районного суду м.Одеси від 03 жовтня 2017 року підлягає скасуванню, із залишенням без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 не менше п`яти років до дня смерті спадкодавця та визнання спадкоємцем четвертої черги по закону.
Заявник ОСОБА_1  не позбавлений права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначено ЦПК України. 
Керуючись ст.ст.368,374,377,381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області задовольнити частково.
Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 03 жовтня 2017 року скасувати.
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Одеська міська рада, про встановлення факту проживання з спадкодавцем однією сім`єю та визнання спадкоємцем четвертої черги по закону в залишити без розгляду.
Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 04 березня 2020 року

Головуючий 

Судді: