ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року
м. Київ
Справа №  911/1603/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І. С. - головуючого, Міщенка І. С., Сухового В. Г.,

за участю секретаря судового засідання - Корнієнко О. В.,

за участю представників:

Ірпінської міської ради  - Клименко К. В.,
Бучанської міської ради -   Бєлякова М. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Ірпінської міської ради 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 
(у складі колегії суддів: Андрієнко В. В. (головуючий), Пашкіна С. А., Буравльов С. І.) 
та рішення Господарського суду Київської області від 07.10.2019 (суддя Шевчук Н. Г.)
у справі № 911/1603/19
за позовом  Ірпінської міської ради 
до Бучанської міської ради 
про визнання незаконним і скасування рішень, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року Ірпінська міська рада (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Київської області з позовом до Бучанської міської ради (далі - відповідач) про:

визнання незаконним та скасування рішення Бучанської міської ради від 06.09.2018 №2306-44-VII «Про набуття до комунальної власності територіальної громади міста будівель за адресою: м. Буча, вул. Яблунська, 129» (далі - рішення Бучанської міської ради від 06.09.2018 № 2306-44-VII);

визнання незаконним та скасування рішення Бучанської міської ради від 28.02.2019 №3015-54-VII «Про передачу комунального майна на баланс КП «Бучанське УЖКГ» (далі - рішення Бучанської міської ради від 28.02.2019 № 3015-54-VII);

скасування державної реєстрації права власності на громадський будинок «Міжшкільний навчально-виробничий комбінат» за адресою: м . Буча, вул. Яблунська, 129, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1676588632108;

витребування громадського будинку «Міжшкільний навчально-виробничий комбінат» за адресою: м . Буча, вул. Яблунська, 129 (попередня назва вулиці - Кірова) (далі - Міжшкільний навчально-виробничий комбінат, спірний громадський будинок) з незаконного чужого володіння Бучанської міської ради;

визнання права власності за Ірпінською міською радою на громадський будинок «Міжшкільний навчально-виробничий комбінат» за адресою: м. Буча, вул. Яблунська, 129.

В обґрунтування позовних вимог про скасування рішення Бучанської міської ради від 06.09.2018 № 2306-44-VII Ірпінська міська рада зазначила, що рішення Бучанської міської ради від 06.09.2018 № 2306-44-VII прийняте з порушенням норм чинного законодавства, на підставі неналежних документів та порушує право власності  територіальної громади м. Ірпеня в особі Ірпінської міської ради на Міжшкільний навчально-виробничий комбінат, оскільки цей спірний громадський будинок знаходиться у комунальній власності м. Ірпеня та перебуває на балансі Управління освіти і науки Ірпінської міської ради. За таких обставин, Бучанська міська рада не мала права розпоряджатися спірним громадським будинком та передавати його на баланс КП «Бучанське УЖКГ» шляхом прийняття рішення від  28.02.2019 № 3015-54-VII.

Також Ірпінська міська рада вказала, що державна реєстрація права комунальної власності на Міжшкільний навчально-виробничий комбінат за Бучанською міською радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1676588632108) здійснена з порушенням п. 9, 13 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та на підставі неналежних документів (рішення Бучанської міської ради від 06.09.2018 № 2306-44-VII та листа Фонду державного майна України від 12.10.2018 № 47-06-5074).

Стверджуючи, що Бучанська міська рада незаконно, без відповідної правової підстави  заволоділа Міжшкільним навчально-виробничим комбінатом, власником якого є територіальна громада м. Ірпеня в особі Ірпінської міської ради, позивач вказав на наявність підстав для витребування Міжшкільного навчально-виробничого комбінату від Бучанської міської ради відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Обґрунтовуючи позовну вимогу про визнання права власності на Міжшкільний навчально-виробничий комбінат за Ірпінською міською радою відповідно до ст. 392 ЦК України, позивач зазначив, що є засновником та балансоутримувачем Міжшкільного навчально-виробничого комбінату з 1978 року та щороку здійснює видатки з міського бюджету на утримання цього громадського будинку, що свідчить про перебування Міжшкільного навчально-виробничого комбінату у комунальній власності територіальної громади м. Ірпеня в особі Ірпінської міської ради.

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.10.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Судові рішення обґрунтовані тим, що позивачем не надано, і відповідно, матеріали справи не містять правовстановлюючих документів, інших доказів, які б свідчили про
набуття права комунальної власності на Міжшкільний навчально-виробничий комбінат територіальною громадою м. Ірпеня в особі Ірпінської міської ради, а відтак права Ірпінської міської ради, за захистом яких вона звернулася до господарського суду, не порушені.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, 12.02.2020 Ірпінська міська рада подала до Касаційного господарського суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права та наявність випадку, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), просила скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 та рішення Господарського суду Київської області від 07.10.2019, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, Ірпінська міська рада вказала на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах та зазначила, що:

висновки судів попередніх інстанцій про те, що Міжшкільний навчально-виробничий комбінат не перебуває у комунальній власності м. Ірпеня, зроблені без з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, зокрема, того, що засновником та балансоутримувачем спірного громадського будинку є Ірпінська міська рада, яка здійснює видатки на його утримання;

судами не враховано, що після розмежування державного майна України між загальнодержавною власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311, рішенням виконавчого комітету Київської обласної Ради народних депутатів від 27.01.1992 №11 «Про розмежування майна комунальної власності області» Міжшкільний навчально-виробничий комбінат передано у власність міста обласного підпорядкування - Ірпінь;

знаходження Міжшкільного навчально-виробничого комбінату, який належить на праві комунальної власності територіальній громаді м. Ірпеня в особі Ірпінської міської ради, за межами м. Ірпінь на території м. Буча не суперечить положенням п. 3 ч. 9 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування».
 
Ухвалою Верховного Суду від 07.04.2020 відкрито касаційне провадження у справі №911/1603/19 з підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, призначено касаційну скаргу Ірпінської міської ради до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.05.2020. 

08.02.2020 набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Оскільки Ірпінська міська рада подала касаційну скаргу після набрання чинності цим Законом зазначена касаційна скарга розглядається у порядку, передбаченому ГПК України у редакції, чинній з 08.02.2020.

Частиною 1 ст. 300 ГПК України визначено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, предметом касаційного розгляду є законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Після відкриття касаційного провадження не встановлено наявності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах з урахуванням конкретних обставин справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників Ірпінської міської ради та Бучанської міської ради, дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга Ірпінської міської ради підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 24.01.1978 бюро Ірпінського міськкому Компартії України і виконкомом міської Ради народних депутатів прийнята постанова про введення з 01.09.1978 для учнів 9-10 класів шкіл міста виробничого навчання на базі міжшкільного навчально-виробничого комбінату та створення в приміщенні колишньої 8-річної школи № 9 Міжшкільного навчально-виробничого комбінату.

06.02.1978 Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради народних депутатів трудящих прийнято рішення № 64 про створення в приміщенні колишньої 8-річної школи № 9 Міжшкільного навчально-виробничого комбінату, реконструкцію якого вирішено провести до 01.08.1978 та передати його на баланс міського Відділу народної освіти.

21.08.1978 Виконавчим комітетом Ірпінської міської ради народних депутатів трудящих прийнято рішення № 346 про відкриття з 01.09.1978 в смт Буча по вул. Кірова, 129 на 1978-1979 навчальний рік першої черги Міжшкільного навчально-виробничого комбінату.

На виконання рішення Виконкому Ірпінської міської ради народних депутатів трудящих від 21.08.1978 № 346 Зав. Ірпінським міськвно видано наказ від 01.09.1978 № 22-о про відкриття міжшкільного навчально-виробничого комбінату з 01.09.1978 в приміщенні смт Буча по вул. Кірова, 129 (зараз - вул. Яблунська, 129).

На підставі постанови Верховної Ради України від 09.02.2006 № 3434-IV (набрала чинності з 01.01.2007) смт Буча Ірпінської міської ради Київської  області віднесено до  категорії міст та надано йому статус міста обласного значення. 

27.07.2006 Ірпінська міська рада Київської області, розглянувши серед іншого рішення Бучанської селищної ради від 18.05.2006 № 30-3-V та від 25.05.2006 № 83-4-V про передачу об`єктів із спільної власності Відділу охорони здоров`я та Відділу освіти, розташованих на території м. Буча у комунальну власність м. Буча, прийняла рішення № 23-2-к, яким вирішила Міжшкільний навчально-виробничий комбінат залишити у спільній власності громад Ірпінського регіону і м. Буча.

Бучанська міська рада листами від 04.03.2015 № 04-09/210 та від 03.06.2015 № 04-08/1020 зверталась до Ірпінської міської ради з проханням розглянути на сесії міської ради питання щодо передачі приміщення за адресою: м . Буча, вул. Яблунська, 129 до комунальної власності територіальної громади м. Буча.

Не отримавши відповіді на вказані листи, Бучанська міська рада звернулася до КП «Центр технічної інвентаризації та державної реєстрації» із листом від 04.09.2018 №565, у якому просила надати інформацію про зареєстроване право власності на будівлю за адресою: м . Буча, вул. Яблунська, 129, у відповідь на яке отримала лист від 04.09.2018 № 04/09/18/3, де КП «Центр технічної інвентаризації та державної реєстрації» зазначило, що згідно даних Інвентаризаційної справи № 2732, складеної на замовлення Відділу освіти Ірпінської міської ради, за вказаною адресою право власності на будівлю Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Ірпеня не зареєстровано. 

04.09.2018 в. о. завідувача юридичним відділом Бучанської міської ради складено службову записку, у якій вказано, що на виконання абз. 2 п. 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 є необхідність визначення будівель, споруд, інших об`єктів нерухомого майна комунальної власності, право власності на які не зареєстровано, та здійснення державної реєстрації такого права щодо будівель за адресою: м. Буча, вул. Яблунська, 129. 

06.09.2018 на підставі листа КП «Центр технічної інвентаризації та державної реєстрації» від 04.09.2018 № 04/09/18/3, враховуючи інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03.09.2018 та службову записку в. о. завідувача юридичним відділом Бучанської міської ради від 04.09.2018, Бучанська міська рада, з метою реєстрації речового права на спірні будівлі, прийняла рішення № 2306-44-VII, у якому вирішила, зокрема, набути до комунальної власності територіальної громади м. Буча будівлі за адресою: м. Буча, вул. Яблунська, 129.

25.10.2018 на підставі рішення державного реєстратора від 25.10.2018 № 43690130 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запис про право власності № 28552609 Бучанської міської ради на об`єкт нерухомого майна громадський будинок «Міжшкільний навчально-виробничий комбінат» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1676588632108), загальною площею 1434,0 м2 (опис: учбовий корпус під літ. «А», навчальні корпуси під літ. «А1», «А2», «А3», труба - № 1, огорожа - № 4, 5, 7, хвіртка - № 6, ворота - № 11, майданчики для навч. авт. - І, ІІ,  замощення - ІІІ), який знаходиться за адресою: м. Буча по вул. Яблунська, 129 та складається з будівель майстерні та котельні, гаражу, вбиральні, сараю, навісу. Підстава виникнення права власності: рішення Бучанської міської ради від 06.09.2018 № 2306-44-VII та лист Фонду державного майна України від 12.10.2018 № 47-06-5074, в якому зазначено, що відомості про нерухоме майно за місцезнаходженням: м. Буча, вул . Яблунська (Кірова), 129 від суб`єктів управління до Фонду, з метою внесення до Єдиного реєстру об`єктів державної власності, не надавалися.  

28.02.2019, з метою забезпечення ефективності використання комунального майна, Бучанська міська рада прийняла рішення № 3015-54-VII, яким, серед іншого, вирішила нежитлове приміщення громадський будинок «Міжшкільний навчально-виробничий комбінат», яке перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Буча в особі Бучанської міської ради, передати на баланс КП «Бучанське УЖКГ».

Посилаючись на те, що власником Міжшкільного навчально-виробничого комбінату є територіальна громада м. Ірпеня в особі Ірпінської міської ради, Ірпінська міська рада звернулась із позовом до господарського суду, в якому просила визнати незаконними та скасувати рішення Бучанської міської ради від 06.09.2018 № 2306-44-VII та від 28.02.2019 № 3015-54-VII, скасувати державну реєстрацію права власності на Міжшкільний навчально-виробничий комбінат за Бучанською міською радою (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1676588632108), витребувати від Бучанської міської ради Міжшкільний навчально-виробничий комбінат та визнати право власності на спірний громадський будинок за Ірпінською міською радою.

Висновок судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог Ірпінської міської ради повністю через недоведеність порушення права позивача, який не надав доказів, які б свідчили про наявність у нього права комунальної власності на Міжшкільний навчально-виробничий комбінат, а також доказів на підтвердження здійснення реєстрації права комунальної власності на спірний громадський будинок є передчасним з огляду на таке.

Враховуючи те, що предметом дослідження у справі є перебування у комунальній власності Ірпінської міської ради спірного громадського будинку, який було збудовано у 1956 році, суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що до 1991 року державна власність не розподілялась на загальнодержавну та комунальну власність.

Частиною 1 ст. 19 Закону СРСР «Про власність» від 06.03.1990 та ст. 31 Закону Української РСР «Про власність» від 07.02.1991 визначений такий різновид державної власності як власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність).

Статтею 23 Закону СРСР «Про власність» і ч. 1 ст. 35 Закону Української РСР «Про власність» було визначено, що у власності, зокрема, району чи іншого адміністративно-територіального утворення перебувають, у тому числі, заклади народної освіти.

На виконання постанов Верховної Ради УРСР від 08.12.1990 «Про порядок введення в дію Закону Української РСР "Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування"» та від 26.03.1991 «Про введення в дію Закону Української РСР "Про власність"», Кабінетом Міністрів України 05.11.1991 прийнято постанову №311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною) власністю», якою також затверджено перелік державного майна України, що передається у власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності).

Згідно з вказаним переліком до власності областей передано, зокрема, міжшкільні навчально-виробничі комбінати.

У п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311 установлено, що: 

розмежування майна між власністю областей, міст Києва та Севастополя і власністю районів, міст обласного підпорядкування, районів міст Києва та Севастополя провадиться облвиконкомами, Київським і Севастопольським міськвиконкомами з участю виконкомів нижчестоящих Рад народних депутатів; 

розмежування майна між власністю районів, міст обласного підпорядкування та власністю інших адміністративно-територіальних одиниць провадиться виконкомами районних і міських Рад народних депутатів з участю виконкомів районних у містах, міських районного підпорядкування, селищних і сільських Рад народних депутатів;

передача державного майна від однієї адміністративно-територіальної одиниці до іншої здійснюється безоплатно стосовно порядку, передбаченого постановою Ради Міністрів Української РСР від 28.04.1980  № 285 «Про порядок передачі підприємств, об`єднань, організацій, установ, будинків і споруд», з наступним повідомленням про це органів державної статистики, податкових та фінансових органів.

Порядок і умови передачі державного майна від однієї адміністративно-територіальної одиниці до іншої, механізм прийняття рішень щодо такої передачі визначався постановою Ради Міністрів Української РСР від 28.04.1980 № 285 (втратила чинність 26.06.1996), відповідно до пп. «а», «є» п. 2 якої передача, зокрема, науково-виробничих об`єднань (комбінатів) одними державними органами УРСР іншим державним органам УРСР з республіканського підпорядкування у місцеве підпорядкування провадиться Радою Міністрів УРСР за пропозиціями виконавчих комітетів обласних, Київської, Севастопольської міських Рад народних депутатів, погодженими з відповідним міністерством, державним комітетом і відомством УРСР, а також Держпланом УРСР і Міністерством фінансів УРСР; передача науково-виробничих об`єднань (комбінатів) з підпорядкування одного державного органу в підпорядкування іншого державного органу, що знаходиться у віданні того ж самого виконавчого комітету обласної або Київської, Севастопольської міської Ради народних депутатів здійснюється за рішенням виконавчого комітету обласної або Київської, Севастопольської міської Ради народних депутатів.

Відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з набранням чинності цим Законом (12.06.1997) майно, яке до прийняття Конституції України у встановленому законодавством порядку передане державою до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць та набуте ними на інших законних підставах, крім майна, що відчужене у встановленому законом порядку, є комунальною власністю відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст. 

Майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні і обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу.

За пропозицією сільських, селищних, міських рад районні, обласні ради повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об`єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад. Правовий режим майна спільної власності територіальних громад визначається законом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на заклади освіти та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Територіальні громади сіл, селищ, міст, районів у містах безпосередньо або через органи місцевого самоврядування можуть об`єднувати на договірних засадах на праві спільної власності об`єкти права комунальної власності, а також кошти місцевих бюджетів для виконання спільних проектів або для спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій і створювати для цього відповідні органи і служби.

З огляду на викладені норми законодавства про розмежування майна між державною та комунальною власністю та про передачу майна з державної власності у комунальну власність (конкретної адміністративно-територіальної одиниці чи у спільну власність територіальних громад), висновок судів попередніх інстанцій про те, що будівля Міжшкільного навчально-виробничого комбінату після розмежування майна між власністю областей та міст обласного підпорядкування є такою, що передана до комунальної власності Бучанської селищної ради є передчасним, зробленим без дослідження доказів щодо дотримання порядку передачі спірної громадської будівлі у власність адміністративно-територіальної одиниці та щодо наявності у Ірпінської міської ради документів (рішень), які свідчать про передачу Міжшкільного навчально-виробничого комбінату до комунальної власності адміністративно-територіальної одиниці і якої саме (м. Ірпеня чи м. Бучі, чи передачу спірного громадського будинку у спільну власність громад Ірпінського регіону і м.Бучі).

Ураховуючи наведене правове регулювання спірних правовідносин, суди попередніх інстанцій у порушення ст. 73, 86 ГПК України не надали оцінки наявним у матеріалах справи документам, зокрема:

висновкам та рекомендаціям 2006 року постійної комісії з питань регламенту, депутатської етики, додержання законності та правопорядку та виконання рішень Ірпінської міської ради п`ятого скликання, викладеним за результатами розгляду звернення Бучанської селищної ради з приводу питання про передання ряду об`єктів права комунальної власності громади м. Ірпеня громаді смт Буча, у т. ч. Міжшкільного навчально-виробничого комбінату, в якому комісія зазначила, що Міжшкільний навчально-виробничий комбінат перебуває у спільному користуванні громади м. Ірпеня та селищ, що входять до його складу, у т. ч. смт Буча, та дійшла висновку про недоцільність вилучення цього об`єкта права комунальної власності, що знаходиться у спільному користуванні, оскільки це суперечить інтересам громади м. Ірпеня та чинному законодавству;

рішенню Ірпінської міської ради від 27.07.2006  № 23-2-к, прийнятого за результатами розгляду рішень Бучанської селищної ради від 18.05.2006 № 30-3-V та від 25.05.2006 № 83-4-V про передачу об`єктів із спільної власності Відділу охорони здоров`я та Відділу освіти, розташованих на території м. Буча у комунальну власність м. Буча, яким вирішено залишити Міжшкільний навчально-виробничий комбінат у спільній власності громад Ірпінського регіону і м. Буча;

інвентаризаційній справі 2008 року № (3498) 2732, складеної Ірпінським бюро технічної інвентаризації, у якій власником спірного громадського будинку зазначено Відділ освіти Ірпінської міської ради;

звіту від 09.04.2019 № 2-028/2019 про оцінку майна об`єкта комунальної власності - Міжшкільний навчально-виробничий комбінат м. Ірпеня, виконаного на замовлення Ірпінської міської ради, де значиться, що об`єкт оцінки є власністю територіальної громади м. Ірпеня;

листам Бучанської міської ради від 04.03.2015 № 04-09/210 та від 03.06.2015 №04-08/1020, у яких Бучанська міська рада просила Ірпінську міську раду розглянути на сесії міської ради питання щодо передачі приміщення за адресою: м. Буча, вул. Яблунська, 129 до комунальної власності територіальної громади м. Буча;

положенням Статуту «Міжшкільного навчально-виробничого комбінату м. Ірпеня» (у новій редакції), затвердженого рішенням Ірпінської міської ради від 17.11.2016 №1561-24-VII, згідно з якими комбінат знаходиться у комунальній власності. Засновником комбінату є Ірпінська міська рада, яка через Управління освіти і науки Ірпінської міської ради здійснює фінансування, утримання комбінату та управління ним (п. 1.3, 4.1).

Допустивши порушення норм процесуального права щодо оцінки та дослідження наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, суди попередніх інстанцій не встановили, на якій підставі у вказаних документах визначено власником спірного громадського будинку територіальну громаду м. Ірпеня, в результаті чого не усунули суперечності між даними у документах та висновками судів про недоведеність Ірпінською міською радою права комунальної власності на спірний громадський будинок.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог Ірпінської міської ради з посиланням на відсутність у позивача правовстановлюючих документів на будівлю Міжшкільного навчально-виробничого комбінату, суди не звернули уваги на те, що позивач заявив позовну вимогу про визнання за Ірпінською міською радою права власності на цю будівлю на підставі ст. 392 ЦК України.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З огляду на те, що відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав та у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України.

Передумовою для звернення з позовом про визнання права власності на майно на підставі ст. 392 ЦК України є сумніви у належності позивачеві цього майна, які виникають у інших осіб, неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв`язку з наявністю таких сумнівів чи втрата належних правовстановлюючих документів на майно, а передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

За змістом ст. 392 ЦК України судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Оскаржувані судові рішення у справі не містять мотивів відмови у задоволенні вимоги Ірпінської міської ради про визнання права власності на громадський будинок «Міжшкільний навчально-виробничий комбінат» за Ірпінською міською радою, за захистом якого вона звернулася, не зазначено аргументів незастосування ст. 392 ЦК України до спірних правовідносин, на яку посилався позивач у позовній заяві та апеляційній скарзі, чим порушено положення ст. 236 та ст. 238 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За положеннями ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними, зокрема, якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Враховуючи те, що спірний громадський будинок було збудовано у 1956 році, а його складові у 1980-1992 роках, речові права на таке майно виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і не підлягали обов`язковій реєстрації.

Таким чином, відсутність державної реєстрації не свідчить про відсутність права комунальної власності у Ірпінської міської ради на Міжшкільний навчально-виробничий комбінат або права спільної власності громад Ірпінського регіону і м.Бучі, чого суди попередніх інстанцій не врахували, посилаючись на відсутність у матеріалах справи доказів реєстрації права власності на спірний громадський будинок.

Окрім того, поза увагою судів залишилась встановлена господарськими судами у справі № 911/1902/19 обставина щодо прийняття виконавчим комітетом Київської обласної Ради народних депутатів рішення від 27.01.1992 № 11 «Про розмежування майна комунальної власності області».

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст. 73, 74, 76, 77, 86, 236-238, 282 ГПК України, визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Порушення попередніми судовими інстанціями норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та які не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції (ст. 300 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Зважаючи на викладене, а також відповідно до положень ч. 3 ст. 310 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції від 14.01.2020 та рішення суду першої інстанції від 07.10.2019 у цій справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. При новому розгляді справи судам попередніх інстанцій необхідно врахувати викладене, дослідити зібрані у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого вирішити спір відповідно до закону. За результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат у справі.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Ірпінської міської ради задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 та рішення Господарського суду Київської області від 07.10.2019 у справі № 911/1603/19 скасувати.

3. Справу № 911/1603/19 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя          І. С. Берднік

Судді:          І. С. Міщенко

          В. Г. Суховий