Постанова
Іменем  України                         
 
25 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 545/2901/18
 
провадження № 61-12653 св 19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,               Шиповича В. В., 
 
учасники справи:
заявник - приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович;
боржник -  ОСОБА_1 ;
стягувач - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 09 січня 2019 року у складі судді Андрієнко Г. В. та  постанову  Полтавського  апеляційного суду від 12 червня 2019 року у складі колегії суддів: Кузнєцової О. Ю., Бондаревської С. М., Кривчун Т. О., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.              Описова частина 

 
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2018 року приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В. Л. звернувся до суду із заявою про звернення стягнення на нерухоме майно, що не зареєстровано у встановленому законом порядку.
 
Заява мотивована тим, що на його виконанні перебуває виконавче провадження № 57219665, з примусового виконання виконавчого листа                     № 755/13525/14-ц, виданого 23 червня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про cтягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі -                                ПАТ «Укрсоцбанк») суми заборгованості за договором кредиту в сумі                                7 775 447 грн 86 коп.
Вказував, що ході виконавчого провадження встановлено наявність у боржника майна, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку. З метою виконання виконавчого листа № 755/13525/14-ц, виданого 23 червня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва на вказане майно має бути звернено стягнення.
Ураховуючи викладене, заявник просив суд звернути стягнення на нерухоме майно боржника - ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме на: пансіонат «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташований по АДРЕСА_1 , що складається з наступних будівель на споруд: адмінкорпус зі столовою літ. «А-1, а1, а2, а3» площею 705,6 кв. м, котельня літ. «Б-1» площею 84,1 кв. м, склад-пральня літ. «В-1» площею 353,4 кв. м, баня літ. «Г-1» площею 75,2 кв. м, будинок для гостей літ. «Д-1» площею 44,2 кв. м, котельня літ. «Б-1» площею 84,1 кв. м, навіс літ. «д», навіс літ. «д1» , пункт прокату літ. «Е-1» площею 61,1 кв.м., спальний корпус №1 літ. «Ж-2, ж» площею 877,0 кв. м, сторожка літ. «З-1» площею 6,0 кв. м, гараж літ. «К-1» площею 262,9 кв. м, клуб літ. «Л-1» площею 145,5 кв. м, більярдна літ. «М-1» площею 148,3 кв. м, спальний корпус № 2 літ. «Н-2, н» площею 482,3 кв. м, спальний корпус (малоцінний) літ. «С-1, с» площею 42,4 кв. м, спальний корпус (малоцінний) літ. «Т-1, т» площею 43,0 кв. м, спальний корпус (малоцінний) літ. «У-1, У1-1, у, у1» площею 85,0 кв. м, спальний корпус (малоцінний) літ. «Ф-1, Ф1-1, Ф2-1, ф, ф1, ф2» площею 128,3 кв. м, навіс літ. «Ц», навіс літ. «Ш», трансформаторна № 2, водонапірна башта № 3, артскважина № 4, ворота № 5, огорожа № 6, замощення літ. «І», загальною площею 3544,3 кв. м, які розташовані на земельній ділянці на території Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області загальною площею 2,8290 га, для організації примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 23 червня 2014 року № 755/13525/14-ц.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
 
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 09 січня 2019 року заяву приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л. задоволено. Звернуто стягнення на нерухоме майно боржника - ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: пансіонат «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташований по АДРЕСА_1 , що складається з наступних будівель на споруд: адмінкорпус зі столовою літ. «А-1, а1, а2, а3» площею 705,6 кв. м, котельня літ. «Б-1» площею 84,1 кв. м, склад-пральня літ. «В-1» площею 353,4 кв. м, баня літ. «Г-1» площею 75,2 кв. м, будинок для гостей літ. «Д-1» площею 44,2 кв. м, котельня літ. «Б-1» площею 84,1 кв. м, навіс літ. «д», навіс літ. «д1» , пункт прокату літ. «Е-1» площею 61,1 кв. м, спальний корпус №1 літ. «Ж-2, ж» площею 877,0 кв. м, сторожка літ. «З-1» площею 6,0 кв. м, гараж літ. «К-1» площею 262,9 кв. м, клуб літ. «Л-1» площею 145,5 кв. м, більярдна літ. «М-1» площею 148,3 кв. м, спальний корпус № 2 літ. «Н-2, н» площею 482,3 кв. м, спальний корпус (малоцінний) літ. «С-1, с» площею 42,4 кв. м, спальний корпус (малоцінний) літ. «Т-1, т» площею 43,0 кв. м, спальний корпус (малоцінний) літ. «У-1, У1-1, у, у1» площею 85,0 кв. м, спальний корпус (малоцінний) літ. «Ф-1, Ф1-1, Ф2-1, ф, ф1, ф2» площею 128,3 кв. м, навіс                          літ. «Ц», навіс літ. «Ш», трансформаторна № 2, водонапірна башта № 3, артскважина № 4, ворота № 5, огорожа № 6, замощення літ. «І», загальною площею 3544,3 кв. м, які розташовані на земельній ділянці на території Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області загальною площею 2,8290 га, для організації примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва                                                           № 755/13525/14-ц від 23 червня 2014 року.
 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що рішення суду про стягнення кредитної заборгованості ОСОБА_1 тривалий час не виконується, приватним виконавцем встановлено, що у боржника наявне нерухоме майно, на яке може бути звернуто стягнення, проте останнім порушено умови іпотечного договору та без встановленого дозволу відповідних державних органів та письмової згоди іпотекодержателя здійснено перебудову (перепланування) предмета іпотеки - пансіонату «ІНФОРМАЦІЯ_1», право власності на який не зареєстровано у встановленому законом порядку. Відтак, наявні підстави для надання дозволу на звернення стягнення на вказане нерухоме майно, яке не зареєстровано у встановленому законом порядку.                                  

 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою  Полтавського  апеляційного суду від 12 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
 
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що боржник здійснив реконструкцію предмету іпотеки, отримав свідоцтво про право власності на реконструйоване нерухоме майно, проте не зареєстрував його у встановленому законом порядку. Відтак, наявні підстави для надання дозволу для звернення стягнення на нерухоме майно                     боржника - ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку. Також суд зазначив, що норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без відповідного рішення в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У липні 2019 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просив оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви приватного виконавця відмовити. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 липня 2019 року відкрито касаційне провадження                      і витребувано цивільну справу № 545/2901/18 з Октябрського районного суду м. Полтави.
 
У серпні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду. 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 березня 2020 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
 
Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що 10 червня 2014 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/13525/14-ц заяву                   ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено. Видано виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду
при Асоціації українських банків від 17 квітня 2014 року у справі № 982/13. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь                                    ПАТ «Укрсоцбанк» суму заборгованості за договором кредиту в сумі            7 775 447 грн 86 коп.
Виконавчий лист видано 23 червня 2014 року.  Рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє. Вважав, що подання не може бути задоволено, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки допускається лише на підставі рішення суду, а складові нерухомого майна змінилися і не всі зареєстровані. Посилався на те, що технічна документація на нерухоме майно, складена на замовлення приватного виконавця, не відповідає дійсності, оскільки площа предмета нерухомого майна складає                            3 786,10 кв. м, що на 241,80 кв м, більша, ніж та, що вказана приватним виконавцем. Зазначене призвело до визначення невірної вартості майна.
Вважав, що даний спір має вирішуватися в окремому позовному провадженні, а не в рамках виконання рішення третейського суду.
 
Доводи осіб, які подали відзиви на касаційну скаргу 
 
У вересні 2019 року та у жовтні 2019 року приватний виконавець                    виконавчого округу Полтавської області Скрипник В. Л. та ПАТ «Укрсоцбанк» подали відзиви на касаційну скаргу, які є ідентичними, в яких зазначили, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими. Вказували, що з метою підвищення рівня обслуговування громадян ОСОБА_1 було проведено реконструкцію споруд пансіонату без належного дозволу, належно оформлених документів, у зв`язку з чим він не міг оформити право власності. 
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17 червня 2011 року № 2-1077/11 позов ОСОБА_1 до Терешківської сільської ради Полтавської області про визнання права власності задоволено. Визнано за ним право власності на самочинно реконструйовані та добудовані об`єкти нерухомості, а саме: адмінкорпус з столовою літ. А загальною площею 681, 6 кв. м; спальний корпус № 1 літ. Ж загальною площею                          878,5 кв. м; більярдна літ. М загальною площею 148,3 кв. м; спальний корпус № 2  літ. Н загальною площею 482,3 кв. м; сауна  літ. О  загальною площею 111, 3 кв. м; прибудова літ. а Д, прибудова літ. а2, прибудова літ. а3, прибудова літ. ж, прибудова літ. н, прибудова літ. О. Додатковим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 23 січня 2014 року вказано адресу самочинно реконструйованих та добудованих об`єктів нерухомості, а саме: АДРЕСА_1 . 
На підставі вказаних вище судових рішень Терешківською сільською радою Полтавської області ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно: пансіонат «ІНФОРМАЦІЯ_1», загальною площею                                 3 222,2 кв. м. Таким чином збільшилась загальна площа нерухомого майна, що належить боржнику на праві приватної власності
Незважаючи на наявне судове рішення, свідоцтво про право власності на нерухоме майно та виготовлений технічний паспорт на громадський будинок пансіонат «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 08 серпня 2016 року, ОСОБА_1 не було вчинено жодних дій щодо державної реєстрації права власності у встановленому законом порядку.
Тобто боржником свідомо не проводилась державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі прав та їх обтяжень з метою уникнення процедури примусової реалізації майна.
Також посилалися на те, що статтю 5 Закону України «Про іпотеку» доповнено новою частиною на підставі Закону України від 03 липня 2018 року № 2478-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», яка передбачає, що у разі якщо іпотекодавцем предмет іпотеки було реконструйовано або щодо нього було проведено самочинне будівництво (у тому числі, але не виключно, споруджено нові будівлі, споруди тощо на земельній ділянці, що належить іпотекодавцю на праві власності чи перебуває в його користуванні), всі реконструйовані новоутворені об`єкти нерухомості вважаються предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л. перебуває виконавче провадження № 57219665,                            з примусового виконання виконавчого листа № 755/13525/14-ц, виданого                     23 червня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про солідарне cтягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суми заборгованості за договором кредиту в сумі 7 775 447 грн 86 коп.
 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л. від 14 вересня 2018 року виконавче провадження відкрито, про що повідомлено боржника у визначеному законом порядку.
 
Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що боржнику - ОСОБА_1 на праві приватної власності належить комплекс будівель: пансіонат «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04 грудня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Москівцем В. А. та зареєстрований в реєстрі за № 4488. Загальна площа нерухомого майна складає 3 206,4 кв. м.
 
Відповідно до умов іпотечного договору від 13 вересня 2007 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , пансіонат «ІНФОРМАЦІЯ_1» було передано в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк» з метою забезпечення виконання ОСОБА_1 , як фізичною особою, зобов`язань за генеральним договором про здійснення кредитування.
 
У подальшому ОСОБА_1 було проведено реконструкцію даних споруд без належного дозволу.
 
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17 червня 2011 року визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно реконструйовані та добудовані об`єкти нерухомості, а саме: адмінкорпус з столовою літ. А, загальна площа 681, 6 кв. м; спальний корпус № 1 літ. Ж, загальна площа 878,5 кв. м; більярдна літ. М, загальна площа 148, 3 кв. м; спальний корпус № 2 літ. Н, загальна площа 482,3 кв. м; сауна О, загальна площа 111, 3 кв. м; прибудова літ. а 1, прибудова літ. а 2, прибудова літ а 3, прибудова літ. ж, прибудова літ. н, прибудова літ. О.
 
Згідно з додатковим рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 23 січня 2014 року вказане рішення суду доповнено та вказано адресу самочинно реконструйованих та добудованих об`єктів нерухомості,                  а саме: АДРЕСА_1 .
 
На підставі вказаних судових рішень Терешківською сільською радою Полтавської області ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно: пансіонат «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташований                                        по АДРЕСА_1 , загальною площею 3222,2 кв. м. Таким чином збільшилась загальна площа нерухомого майна, що належить боржнику на праві приватної власності.
 
На час звернення приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л. до суду із заявою про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 не вчинено дій щодо державної реєстрації права власності у встановленому законодавством порядку.
 
05 жовтня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської областіСкрипника В. Л. разом з техніком комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» було проведено повну технічну інвентаризацію будівель та споруд вищевказаного об`єкту нерухомого майна, де було встановлено відсутність навісу літ. «Ч», спального корпусу літ. «У2-1, у2», сауни малоцінної літ. «О-2, о».
 
Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» було виготовлено технічний паспорт на громадський будинок - пансіонат «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташований по      АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , згідно з яким вказаний об`єкт нерухомого майна складається з наступних господарських будівель та споруд: адмінкорпус з столовою літ. «А-1, а1, а2, а3»                               площею 705,6 кв. м, котельня літ. «Б-1» площею 84,1 кв. м, склад-пральня                  літ. «В-1» площею 353,4 кв. м, баня літ. «Г-1» площею 75,2 кв. м, домик для гостей літ. «Д-1» площею 44,2 кв. м, котельня літ. «Б-1» площею 84,1 кв. м, навіс літ. «д», навіс літ. «д1» , пункт прокату літ. «Е-1» площею 61,1 кв. м, спальний корпус № 1 літ. «Ж-2, ж» площею 877,0 кв. м, сторожка літ. «З-1» площею 6,0 кв. м, гараж літ. «К-1» площею 262,9 кв. м, клуб літ. «Л-1» площею 145,5 кв. м, більярдна літ. «М-1» площею 148,3 кв. м, спальний корпус № 2                літ. «Н-2, н» площею 482,3 кв. м, спальний корпус (малоцінний) літ. «С-1, с» площею 42,4 кв. м, спальний корпус (малоцінний) літ. «Т-1, т» площею                        43,0 кв. м, спальний корпус (малоцінний) літ. «У-1, У1-1, у, у1» площею                          85,0 кв. м, спальний корпус (малоцінний) літ. «Ф-1, Ф1-1, Ф2-1, ф, ф1, ф2» площею 128,3 кв. м, навіс літ. «Ц», навіс літ. «Ш», трансформаторна № 2, водонапірна башта № 3, артскважина № 4, ворота № 5, огорожа № 6, замощення літ. «І», загальною площею 3 544,3 кв. м.
 
2.    Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга   ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з вимогами частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
 
У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій реалізації права на доступ до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах,                у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
 
Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
 
Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
 
Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у                  статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
 
Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
 
Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (частина друга статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).
 
Згідно з частиною п`ятою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.
 
Згідно з частиною четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
 
За змістом статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
 
При розгляді справ вказаної категорії необхідно враховувати, що однією з головних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення. Немає сенсу в правосудді, якщо рішення судів не виконуються, а невиконання судових рішень є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

 
Встановивши, що рішення суду, яке набрало законної сили, про стягнення кредитної заборгованості ОСОБА_1 тривалий час не виконується, приватним виконавцем встановлено, що у боржника наявне нерухоме майно, на яке може бути звернуто стягнення, проте останнім порушено умови іпотечного договору та без встановленого дозволу відповідних державних органів та письмової згоди іпотекодержателя здійснено перебудову (перепланування) предмета іпотеки - пансіонату «ІНФОРМАЦІЯ_1», суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л. та надання дозволу на звернення стягнення на вказане нерухоме майно, право власності на яке визнано за ним за рішенням суду, проте у встановленому законом порядку не оформлено.
 
Доводи касаційної скарги про те, що технічна документація                                                  від 17 жовтня 2018 року, складена комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району», не відповідає дійсним параметрам нерухомого майна, безпідставні, оскільки у встановленому законом порядку боржником дії приватного виконавця не оскаржено,  а надана ОСОБА_1 технічна документація від 03 травня 2019 року не може бути прийнята до уваги, оскільки обсяг нерухомого майна, на яке має бути звернуто стягнення, підлягає встановленню станом на час розгляду заяви приватного виконавця у суді першої інстанції.
 
Посилання касаційної скарги на те, що рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, необґрунтовані, оскільки на виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості може бути звернуто стягнення на все належне боржнику майно, а стягувачем за виконавчим провадженням та іпотекодержателем є ПАТ «Укрсоцбанк», відтак, порушення положень Закону України «Про іпотеку» відсутні.
 
Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають.
 
Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

 
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 09 січня 2019 року та  постанову  Полтавського  апеляційного суду від 12 червня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                     Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
 
                                                                                                            О. М. Осіян
 
                                                                                                            Н. Ю. Сакара
 
                                                                                                            В. В. Шипович