ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
іменем України

17 червня 2020 року
м. Харків

справа № 635/723/13-ц
провадження № 22ц/818/2429/20 

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого – Котелевець А.В.,
суддів - Бурлака І.В., Яцини В.Б.,
за участю секретаря – Кравченко О.О.,

імена (найменування) сторін:
заявник – ОСОБА_1 , 
заінтересована особа – державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у Харківській області Барсегян Арутюн Овсепович,
заінтересована особа – ОСОБА_2 ,
заінтересована особа – Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного управління територіального управління юстиції у Харківській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2020 року в складі судді Пілюгіної О.М.,

у с т а н о в и в: 

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у Харківській області Барсегяна Арутюна Овсеповича, заінтересовані особи – ОСОБА_2 , Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного управління територіального управління юстиції у Харківській області.

Скарга, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Збільшено розмір аліментів на утримання непрацездатного батька, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 згідно з рішенням Апеляційного суду Харківської області від 03 серпня 2011 року, з 200,00 грн до 280,00 грн до зміни матеріального положення чи стану здоров`я сторін, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили. В задоволенні позову в частині вирішення спору про зобов`язання ОСОБА_2 брати участь у додаткових витратах на придбання телефону, ліків, одягу, харчів та відшкодування витрат на утримання спільного майна в сумі 4 600,00 грн відмовлено.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 червня 2013 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Роз`яснено рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2013 року, а саме – зазначено, що аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 280,00 грн замість 200,00 грн підлягають стягненню з ОСОБА_2 , починаючи з 01 червня 2013 року. В задоволенні іншої частини заяви про роз`яснення рішення суду ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2016 року, заяву ОСОБА_1 задоволено. Роз`яснено рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2013 року та зазначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8 статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

На виконання рішення суду Харківським районним судом Харківської області в липні 2014 року видано виконавчий лист за номером 635/723/13-ц, який був пред`явлений для примусового виконання до Відділу державної виконавчої служби Харківського управління юстиції в Харківській області. 

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Харківського управління юстиції в Харківській області Тимченко О.С. від 28 червня 2013 року відкрито виконавче провадження (№ 38553124).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 липня 2015 року задоволено подання Відділу Державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області. Відділу Державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області видано дублікат виконавчого листа № 635/723/13-ц, виданого на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2013 року.

Зазначає, що державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Барсегян А.О. не вживає заходів щодо виконання вказаного виконавчого листа про стягнення аліментів з урахуванням індексації.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив визнати бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у Харківській області Барсегяна А.О. неправомірною та здійснити індексацію розміру аліментів за період з 01 червня 2013 року по 31 липня 2019 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що станом на 01 грудня 2019 року заборгованість по аліментним платежам відсутня, що підтверджується розрахунком Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 30 листопада 2019 року за № 38553124/ДВ-8 та листом Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 26 грудня 2019 року за № 27208/Ч-3277/07.02-08. Крім того, з позовом про стягнення індексації аліментів ОСОБА_3 не звертався. 

02 березня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить змінити ухвалу суду першої інстанції та зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області здійснити індексацію аліментів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розмір стягнутих за рішенням суду на його користь аліментів у твердій грошовій сумі підлягає автоматичній індексації на підставі частини другої статті 184 СК України. Ухвала Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2014 року, залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2016 року, якою роз`яснено рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2013 року та зазначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації, набрала законної сили. Розрахунок заборгованості, відповідно до якого станом на 01 грудня 2019 року заборгованість по аліментним платежам відсутня, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки складений без урахуванням індексації цих платежів.

Заінтересовані особи ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались. 

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення  без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України). 

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України – в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Збільшено розмір аліментів на утримання непрацездатного батька, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 згідно з рішенням Апеляційного суду Харківської області від 03 серпня 2011 року, з 200,00 грн до 280,00 грн до зміни матеріального положення чи стану здоров`я сторін, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили. В задоволенні позову в частині вирішення спору про зобов`язання ОСОБА_2 брати участь у додаткових витратах на придбання телефону, ліків, одягу, харчів та відшкодування витрат на утримання спільного майна в сумі 4 600,00 грн відмовлено (а. с. 102-105 т. 1).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 червня 2013 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Роз`яснено рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2013 року, а саме – зазначено, що аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 280,00 грн замість 200,00 грн підлягають стягненню з ОСОБА_2 , починаючи з 01 червня 2013 року. В задоволенні іншої частини заяви про роз`яснення рішення суду ОСОБА_1 відмовлено (а. с. 120-121 т. 1).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2016 року, заяву ОСОБА_1 задоволено. Роз`яснено рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2013 року та зазначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8 статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (а. с. 136-137 т. 1).

На виконання рішення суду Харківським районним судом Харківської області в липні 2014 року видано виконавчий лист за номером 635/723/13-ц, який був пред`явлений для примусового виконання до Відділу державної виконавчої служби Харківського управління юстиції в Харківській області. 

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Харківського управління юстиції в Харківській області Тимченко О.С. від 28 червня 2013 року відкрито виконавче провадження № 38553124 (а. с. 6-7 т. 2).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 липня 2015 року задоволено подання Відділу Державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області. Відділу Державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області видано дублікат виконавчого листа № 635/723/13-ц, виданого на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 травня 2013 року (а. с. 155-157 т. 1).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2015 року скаргу ОСОБА_2 задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області щодо розгляду заяви ОСОБА_2 від 20 лютого 2014 року та від 28 травня 2015 року про проведення індексації аліментів. 

З квітня 2014 року по липень 2017 року аліментні платежі здійснювались з урахуванням індексації. 

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року, ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2015 року скасовано та постановлено нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги (reestr.court.gov.ua/Review/62754315). 

У зв`язку з цим державною виконавчою службою був проведений перерахунок аліментних платежів. 

Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_2 вимоги обгрунтував тим, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Барсегяном А.О. не здійснена індексація розміру аліментів за період з 01 червня 2013 року по 31 липня 2019 року.

Відповідно до статті 129 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У пункті 7 частини третьої статті 2 ЦПК України визначено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця регламентовано розділом VІІ ЦПК України.  

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У справі, що переглядається в апеляційному порядку, аліменти на заявника стягнуто в твердій грошовій сумі - 280,00 грн.

Рішення набрало законної сили та пред`явлено для примусового виконання згідно з Законом України «Про виконавче провадження». 

На час звернення до суду заборгованість по сплаті аліментних платежів відсутня, що підтверджується розрахунком заборгованості, складеним старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Біляєвим Б.Є. (а. с. 139 т. 2). 

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_2 .

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норма матеріального і процесуального права (статті 375 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції є законною, правові підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідно переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 14 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі. 

Повне судове рішення складено 18 червня 2020 року.

Головуючий А.В.Котелевець 

Судді І.В.Бурлака 

В.Б.Яцина