ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року	Львів	Справа № 158/915/20 пров. № А/857/5856/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                            Мікули О. І.,
суддів          -                                                    Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,
з участю секретаря судового засідання –     Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу  Ківерцівського районного суду Волинської області  від 21 квітня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 158/915/20 за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Індії ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України,-

суддя в 1-й інстанції – Костюкевич О. К.,
час ухвалення рішення – 21.04.2020 року, 
місце ухвалення рішення – м. Ківерці,
дата складання повного тексту рішення – 21.04.2020 року,

                                                            в с т а н о в и в:

Позивач – військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - громадянина Індії ОСОБА_1 , в якому просила продовжити строк затримання на шість місяців, до завершення граничного терміну затримання, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підлягає примусовому видворенню за межі України, а саме: до 22 жовтня 2020 року.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області  від 21 квітня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду відповідно до п.4 ч.1 ст.240 КАС України.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що у зв`язку із запровадження заходів на усій території України карантинних заходів щодо запобігання поширенню інфекційної хвороби COVID – 19 запроваджено особливий режим пересування, а тому на офіційному сайті Верховного Суду та Ради суддів України опубліковану рекомендацію учасникам судового процесу за наявності можливості брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції. Разом з цим, Ківерцівським районним судом Волинської області за наявності технічної можливості та своєчасного подання позивачем клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, всупереч вимог ст.195 КАС України, у розгляді справи в режимі відеоконференції відмовлено. Зазначає, що такі дії суду перешкоджають допуску його до правосуддя та просить скасувати оскаржувану ухвалу, і позовну заяву задовольнити.
Відзив на апеляційну скаргу відповідачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, представник відповідача подав заяву про розгляд справи у їхній відсутності, згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, тому колегія суддів вважає можливим проведення розгляду справи в їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржувану ухвалу - скасувати з таких підстав.
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не прибув у судове засідання без поважних причин, не повідомив про причини неявки та заява про відкладення розгляду справи не надходила, а тому підстави для розгляду позовної заяви відсутні.
Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства передбачено ст.289 КАС України.
Згідно з ч.11 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Відповідно до ч.12. ст.289 КАС України про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Ч.14 ст.289 КАС України передбачає, що розгляд питань, визначених цією статтею, здійснюється судом за обов`язкової участі сторін. Розгляд справ про продовження строку затримання іноземця або особи без громадянства може проводитися у режимі відеоконференції, у тому числі з трансляцією з іншого приміщення, що знаходиться поза межами приміщення суду, в порядку, визначеному цим Кодексом.
За приписами ч.15 ст.289 КАС України адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідної позовної заяви.
З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що для продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України уповноважений орган вправі звернутися до суду з відповідним позовом, а суд в свою чергу має розглянути адміністративну справу у день подання відповідної позовної заяви за обов`язкової участі сторін, з можливістю її розгляду в режимі відеоконференції, у тому числі з трансляцією з іншого приміщення, що знаходиться поза межами приміщення суду, в порядку, визначеному цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач з позовною заявою звернувся до суду 13 квітня 2020 року та просив продовжити строк затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України.
Крім того, 13 квітня 2020 року військовою частиною НОМЕР_1 Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України додатково подано до суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції із Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, 53 (за місцем знаходження представника позивача) та із ПТПІ “Волинський” 45213, Волинська область, Ківерцівський район, с. Журавичі, вул. Перемоги, 27 (за місцем знаходженням відповідача).
Вищезазначене клопотання мотивоване тим, що відповідач поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з місцем розташування с. Журавичі, Ківерцівського району, Волинської області та приймаючи до уваги значну відстань від м. Чоп Закарпатської області до м. Ківерці, Волинської області, де утримується відповідач і те, що в Україні запроваджено карантинні заходи щодо протидії розповсюдженню COVID – 19.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву у строк до 18 год. 15 хв. 13 квітня 2020 року, призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 18 год. 15 хв. 13 квітня 2020 року у приміщенні Ківерцівського районного суду Волинської області та у задоволенні клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції суд першої інстанції зазначив, що Ківерцівський районний суд Волинської області обладнаний лише одним залом судових засідань, в якому щодня призначені до розгляду кримінальні провадження, в котрих здійснюється аудіо та відеозапис, а також те, що відповідно до ч.5 ст. 195 КАС України призначення засідання в режимі відеоконференції є правом, а не обов`язком суду, участь сторін у справі даної категорії є обов`язковою і законодавцем у ч.14 ст.289 КАС України визначено, що у режимі відеоконференції може бути розглянуто тільки справи про продовження строку затримання іноземця або особи без громадянства.
Відповідно до протоколу судового засідання від 13 квітня 2020 року учасники справи у судове засідання не з`явилися, а тому розгляд справи відкладено на 16 квітня 2020 року на 12 год. 30 хв.
Як вбачається з журналу судового засідання від 16 квітня 2020 року, у судове засідання з`явилися представники позивача ОСОБА_2 та Весельський Є. Л., перекладач Ахмед Раїс, а також відповідач ОСОБА_1 та його представник Самолюк В. В. У судовому засіданні судом було встановлено особи сторін, оголошено склад суду і роз`яснено право відводу та ухвалено не допустити представників позивача до участі в судовому розгляді справи, оскільки останні діють на підставі довіреності керівника установи, але не є працівниками цієї установи та ними не надано їхніх посадових обов`язків. Після вирішення питання про слухання справи за даною явкою сторін судом оголошено перерву до 21 квітня 2020 року, про що повідомлено сторони у суді під розписку. 
При цьому, 17 квітня 2020 року позивачем повторно подано клопотання про участь в судовому засіданні 21 квітня 2020 року в режимі відеоконференції.
Разом з тим, ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 квітня 2020 року у задоволенні заявленого клопотання позивачу відмовлено з тих же підстав, що і ухвалою від 13 квітня 2020 року.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 квітня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду через повторну неявку позивача у судове засідання без поважних причин, не повідомлення про причини неявки та від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи. 
Враховуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено вимоги ст.289 КАС України щодо особливостей розгляду цієї справи. 
Колегія суддів вважає безпідставною відмову у задоволенні клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції, враховуючи установлений пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року “Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2” (з урахуванням змін внесених Постановою Кабінету Міністрів України №239 від 25 березня 2020 року) на усій території України з 12 березня 2020 року карантин.
Крім того, Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX “Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)” частини 4 статті 195 КАС України викладено у такій редакції: 
“Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному   Законом України “Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус”   або Державною судовою адміністрацією України”.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції фактично позбавив позивача гарантованого законом права доступу до правосуддя.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції суд звертає увагу, що при застосуванні наслідків повторної неявки позивача у судове засідання суд першої інстанції не врахував приписи статті 268 КАС України, якими встановлені особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ (визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 – 289 цього Кодексу).
Так, відповідно до цієї статті у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина 3 статті 268 КАС України).
Однак суд першої інстанції не врахував наведені норми процесуального права, у зв`язку із чим прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду. 
Згідно з ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Крім того, колегія суддів зазначає, що вимоги скаржника про вирішення його позовної заяви судом апеляційної інстанції по суті задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають повноваженням апеляційного суду за наслідками перегляду ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, встановленими статтею 320 КАС України. 
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення передчасного судового рішення.
Таким чином, доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.
З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскаржувана ухвала, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі скасуванню, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 229, 242, 243, 246, 250, 310, 315, 317, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,-
                                                    п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області  від 21 квітня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 158/915/20 скасувати та направити справу на продовження розгляду в суд першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий- суддя	 	О. І. Мікула 	
Судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. П. Кушнерик  	
Повне судове рішення складено 03 червня 2020 року.