Номер провадження: 33/813/523/20
Номер справи місцевого суду: 946/1230/20 
Головуючий у першій інстанції Бальжик О. І. 
Доповідач Дрішлюк А. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дрішлюка А.І. 
при секретарі судового засідання – Павлючук Ю.В.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 березня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення за ст. 183-2 КупАП щодо ОСОБА_1 , –

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2020 року постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області (суддя Бальжик О.І.) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і на підставі санкції цієї статті піддано його адміністративному стягненню у вигляді адміністративного арешту, строком на 3 (три) доби; строк адміністративного стягнення рахувати з дня поміщення ОСОБА_1 до місця відбування стягнення адміністративно заарештованих; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок, зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 37-38).
Не погоджуючись із вказаною постановою, 26 березня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції апеляційну скаргу. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що не погоджується із оскаржуваною постановою, вважає її такою, що була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, адже суд першої інстанції не врахував, що він не ухилявся від виконання суспільно-корисних робіт. Неприбуття до місця виконання суспільно-корисних робіт апелянт обґрунтовує хворобою та перебуванні на лікарняному. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що згідно з довідкою КП «ІВУВКГ» від 04.12.2019 року за вих.№1915 для відпрацювання 120 годин суспільно корисних робіт він не з`являвся з 02.12.2019 року, а тому з моменту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-2 КУпАП, та його виявлення пройшло більше трьох місяців (а.с. 41-43).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 березня 2020 року.
Судовий розгляд було призначено на 23 квітня 2020 року. За наявними в матеріалах справи номерами телефонів апелянта був відсутній зв`язок, відсутні будь-які інші засоби зв`язку, окрім вказаної апелянтом в апеляційній скарзі адреси для листування в Україні, тому на вказану адресу була надіслана судова повістка про виклик в судове засідання на 19 травня 2020 року з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке не повернулось до суду. 25 травня 2020 року апелянт був належно повідомлений про дату і час наступного судового засідання, оскільки один з номерів мобільного телефону з`явився в мережі.
В судове засідання 02 червня 2020 року апелянт не з`явився. Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що з моменту подання апеляційної скарги минуло майже два місяці, однак ОСОБА_1 жодного разу не виявив зацікавленості у ході апеляційного розгляду його скарги, хоча як ініціатор такого розгляду на цій стадії повинен був вчиняти дії, спрямовані на отримання такої інформації, беручи до уваги належне повідомлення апелянта про дату, час та місце судового засідання, а також з метою розгляду справи в розумні строки апеляційний суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.07.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком на 120 годин (а.с.3). Вищезазначена постанова Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області отримана Ізмаїльським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області та прийнята до виконання.
09.09.2019 року ОСОБА_1 з`явився до Ізмаїльського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області для надання попередніх анкетних даних та ознайомлення з порядком та умовами відбування стягнення (а.с.4-8). 09.09.2019 року ОСОБА_1 отримав направлення до КП «ІВУВКГ», про що свідчить його власноручний підпис (а.с.9, 18). Згідно з розпорядженням КП «ІВУВКГ» від 12.09.2019 року за №4 ОСОБА_1 прийнятий на суспільно-корисні роботи з повним робочим днем та мінімальною заробітною платою строком на 120 годин з 18.09.2019 року (а.с.10, 19). З графіком виходу на суспільно-корисні роботи ОСОБА_1 був ознайомлений (а.с.11, 20). Згідно з довідкою КП «ІВУВКГ» від 04.12.2019 року за вих.№1915 ОСОБА_1 для відпрацювання 120 годин суспільно корисних робіт не з`являється з 02.12.2019 року по теперішній час; причина не виходу: погане самопочуття (а.с.22). За змістом довідки провідного інспектора Ізмаїльського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області від 12.12.2019 року під час телефонної розмови ОСОБА_1 повідомив, що він хворіє, перебуває на лікарняному та лікарняний надасть після виходу з лікарняного (а.с.24). За змістом довідки провідного інспектора Ізмаїльського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області від 28.12.2019 року під час телефонної розмови ОСОБА_1 повідомив, що він хворіє, перебуває на лікарняному, але відмовився повідомляти в якій лікарні (а.с.26). Відповідно до повідомлення в.о. головного лікаря КНП Ізмаїльської міської ради «Ізмаїльська міська центральна лікарня» від 07.02.2020 року за вих.№07/01-06-190 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 02.12.2019 року по теперішній час за медичною допомогою до КНП ІМР «Ізмаїльська міська центральна лікарня» та КНП ІМР «Ізмаїльський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» не звертався, на стаціонарному лікуванні не знаходився (а.с.28). Як вбачається з повідомлення КП «ІВУВКГ» від 20.02.2020 року за вих.№206 ОСОБА_1 для відпрацювання 120 годин суспільно корисних робіт не з`являється з 02.12.2019 року по теперішній час; не надав лікарняний, на телефонні дзвінки не відповідає (а.с.30). Згідно з описом бесіди провідного інспектора Ізмаїльського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області від 27.02.2020 року станом на 27.02.2020 року ОСОБА_1 підтверджуючих документів знаходження на лікарняному або довідки про хворобу не надав, письмові пояснення надати відмовився, згідно інформації медичних установ з 02.12.2019 року по 27.02.2020 року за медичною допомогою не звертався (а.с.32).
Відповідно до статті 183-2 КУпАП ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт тягне за собою адміністративний арешт строком до десяти діб. Примітка до вказаної статті передбачає, що під ухиленням особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт у цій статті слід розуміти неприбуття порушника до місця виконання суспільно корисних робіт (підприємства, установи, організації) протягом двох днів з дати, визначеної у направленні уповноваженою посадовою особою органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, без поважних причин, невихід на суспільно корисні роботи або відмова від виконання роботи, вид якої визначений підприємством, установою, організацією, більше двох разів протягом місяця без поважних причин, а також поява на робочому місці у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння.
Враховуючи вищенаведене, посилання апелянта на необхідність закриття провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП у зв`язку із закінченням 2-місячного строку з дня вчинення правопорушення є безпідставними, адже по-перше, вчинене ОСОБА_1  правопорушення має характер триваючого, а по-друге, дана справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду.
Беручи до уваги усе вищенаведене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 умисно не з`являвся до КП «ІВУВКГ» для відпрацювання суспільно корисних робіт без поважних причин, що свідчить про його ухилення від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт, накладеного постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.07.2019 року.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд відхиляє її та залишає постанову суду першої інстанції без змін. 
Керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 березня 2020 року – відхилити.
Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 березня 2020 року – залишити без змін. 
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду А.І. Дрішлюк