П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 березня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/4704/19	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Ефіменко К.С.                      рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса                      21 жовтня 2019 року 	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепломонтаж сервіс» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області та Державної фіскальної служби України про визнання протиправними рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тепломонтаж сервіс» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Державної фіскальної служби в Одеській області та Державній фіскальній службі України, а саме: визнання протиправними та скасування рішень про відмову в реєстрації податкової накладної: № 1120800/39807233 від 27 березня 2019 року, № 1120801/39807233 від 27 березня 2019 року, № 1168403/39807233 від 22 травня 2019 року, № 1168405/39807233 від 22 травня 2019 року, № 1175077/39807233 від 29 травня 2019 року; зобов`язання зареєструвати податкові накладні: № 1 від 12 березня 2019 року; № 2 від 18 березня 2019 року, № 1 від 14 травня 2019 року, № 2 від 15 травня 2019 року, № 3 від 15 травня 2019 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, так як позивачем не надано всіх необхідних документів для прийняття рішень про реєстрацію його податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, внаслідок чого податковим органом правомірно прийнято рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.
В свою чергу, позивачем подано відзив на вказану апеляційну скаргу у якому зазначено про безпідставність вимог поданої податковим органом апеляційної скарги, а також про відсутність правових підстав для відмови у реєстрації складених ним податкових накладних.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «ТЕПЛОМОНТАЖ СЕРВІС» в процесі здійснення господарської діяльності зі своїми контрагентами складено та направлено на реєстрацію податковому органу наступні податкові накладні: 
- № 1 від 12 березня 2019 року, виписану на адресу ТОВ «ІНВАЙС»;
- № 2 від 18 березня 2019 року, виписану на адресу ТОВ «ІНВАЙС»;
- № 1 від 14 травня 2019 року, виписану на адресу ТОВ «ІНВАЙС»;
- № 2 від 15 травня 2019 року, виписану на адресу ОСОБА_1 ;
- № 3 від 15 травня 2019 року, виписану на адресу ТОВ «ТЕПЛОМОНТАЖ СЕРВІС».
В свою чергу, податковим органом зупинено реєстрацію отриманих накладних, керуючись Критеріями ризиковості платника податку та надано позивачу можливість направити додаткові докази/пояснення щодо реальності проведених операцій.
При цьому, за наслідком отримання документів від товариства, податковим органом прийнято наступні рішення про відмову в реєстрації відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 1120800/39807233 від 27 березня 2019 року; № 1120801/39807233 від 27 березня 2019 року; № 1168403/39807233 від 22 травня 2019 року; № 1168405/39807233 від 22 травня 2019 року; № 1175077/39807233 від 29 травня 2019 року.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком встановлених обставин справи судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірності оскаржуваних рішень, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 201.1. ст. 201 ПК України, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до п. 201.2 ст. 201 ПК України, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.
Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
При цьому, згідно пп. 4 п. 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
При цьому, згідно п. 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку, викладених у листі ДФС України № 959/99-99-07-18, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 ст. 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.
Крім того, згідно п. 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій, що затверджені ДФС України 05 листопада 2018 року, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин податковим органом зупинено реєстрацію складених позивачем податкових накладних за наслідком здійснення своєї господарської діяльності.
Між тим, з вищевикладених положень податкового законодавства вбачається, що складені платниками податків податкові накладні підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.
При цьому, встановлений ПК України обов`язок з реєстрації податкових накладних носить імперативний характер та безумовно має виконуватись відповідними платниками податків.
В свою чергу, зупиняючи реєстрацію податкових накладних товариства податковим органом зазначено, що подані накладні відповідають вимогам п. 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій.
Проте, всупереч вищевикладеним вимогам, податковим органом не конкретизовано, який саме критерій ризиковості платника податків, зазначений у п. 1.6 Критеріїв, ним вбачається у поданих позивачем накладних.
Між тим, у разі зупинення реєстрації податкової накладної платник податків має право направити податковому органу письмові пояснення та копії документів, що на його думку підтверджують факт здійснення спірної господарської операції.
В даному випадку, при зупинці реєстрації податкової накладної товариства, останньому запропоновано надати додаткові пояснення та/або копії документів для прийняття рішення про реєстрацію його податкової накладної.
При цьому, податковим органом не зазначено повного переліку документів, які повинен надати позивач для здійснення реєстрації податкової накладної.
В свою чергу, товариством у встановлені строки, після зупинення реєстрації його накладних, подано до податкового органу відповідні документи, із зазначенням обставин придбання та продажу спірного товару.
Проте, за наслідком отримання відповідних документів, податковим органом прийнято оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, так як товариством не надано усіх документів щодо спірної операції.
Між тим, надаючи правову оцінку оскаржуваним рішенням податкового органу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
При цьому, податковим органом в оскаржуваних рішеннях не зазначено з яких фактичних підстав ним зроблено висновок про ризиковість проведених операції, а також не зазначено обґрунтованих мотивів неприйняття наданих йому документів.
Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірності оскаржуваних рішень, з чим погоджується колегія суддів.
В даному випадку, вищевикладений висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 29 листопада 2018 року (справа № 811/1669/17).
Крім того, варто зазначити, що з метою перевірки обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги товариства, судом зібрано копії документів, наданих для проведення спірної реєстрації.
Так, між ТОВ «Тепломонтаж Сервіс» (далі - Продавець) та ТОВ «ІНВАЙС» (далі - Покупець) укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 83 від 26 лютого 2019 року, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупця транспортний засіб, а Покупець зобов`язується прийняти зазначений транспортний засіб від Продавця та оплатити його вартість на умовах даного договору.
Позивачем видано рахунок-фактуру № ТМ-0000001 від 26 лютого 2019 року для сплати за транспортний засіб, згідно договору № 86 від 26 лютого 2019 року.
В свою чергу, ТОВ «ІНВАЙС» здійснено передоплату, у розмірі 100    000,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку у ПАТ «БАНК ВОСТОК».
Внаслідок чого, товариством здійснено реєстрацію податкової накладної № 1 від 12 березня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому ТОВ «ІНВАЙС» здійснено другу частину передоплати у розмірі 100 000 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку у ПАТ «БАНК ВОСТОК».
Внаслідок чого, товариством здійснено реєстрацію податкової накладної № 2 від 18 березня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Крім того, 14 квітня 2019 року ТОВ «ІНВАЙС» сплачено решту коштів, у сумі 461    255,00 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку у ПАТ «БАНК ВОСТОК».
Внаслідок чого, 15 травня 2019 року ТОВ «Темпломонтаж Сервіс» складено відповідну видаткову накладну.
При цьому, товариством здійснено реєстрацію податкової накладної № 1 від 14 травня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Також, ТОВ «Тепломонтаж Сервіс» (далі - Продавець) та ФОП ОСОБА_1 ; (далі - Покупець) укладено договір № 84 від 13 травня 2019 року купівлі-продажу транспортного засобу, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупця транспортний засіб, а Покупець зобов`язується прийняти зазначений транспортний засіб від Продавця та оплатити його вартість на умовах даного договору.
В даному випадку, товариством 14 травня 2019 року видано рахунок-фактуру № ТМ-0000002 для сплати за транспортний засіб.
В свою чергу, 15 травня 2019 року контрагентом оплачено рахунок за відповідний транспортний засіб, що підтверджується випискою по рахунку у банку ПАТ «БАНК ВОСТОК».
Внаслідок чого, 15 травня 2019 року позивачем передано своєму контрагенту відповідний транспортний засіб, що підтверджується видатковою накладною № ТМ-000000001.
Крім того, товариством здійснено реєстрацію податкової накладної № 2 від 15 травня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Також, у зв`язку із перевищенням бази оподаткування по операції з ФОП ОСОБА_1 , визначеної відповідно до статей 188 і 189 ПК України, над фактичною ціною постачання, ТОВ «ТЕПЛОМОНТАЖ СЕРВІС» подано на реєстрацію також податкову накладну № 3 від 15 травня 2019 року, на суму 22    425,00 грн.

Між тим, враховуючи зібрані документи, колегія суддів вважає наявними підстави для здійснення реєстрації спірних податкових накладних.
При цьому, в поданій апеляційній скарзі не зазначено будь-яких недоліків у наданих товариством документах, а також не зазначено конкретних документів, які додатково мало подати товариство для реєстрації своїх податкових накладних.
Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року - без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Державної фіскальної служби України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

   Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
   Судді	    	Градовський Ю.М.    Крусян А.В.