ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 червня 2020 року           справа №200/13544/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі судді Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання – Ашумова Т.Е., представника відповідача – Сенникова А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року  у справі № 200/13544/19-а (головуючий суддя І інстанції – Загацька Т.В.), складене у повному обсязі 17 березня 2020 року у м. Слов`янськ Донецької області  за позовом  Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                          ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2019 року Державне підприємство «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про:  
-          скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області №0053304903 від 28 травня 2019 року щодо сплати штрафу з податку на додану вартість на суму 12 678,79 грн.;
-          зобов`язання Головне управління ДФС у Донецькій області провести коригування даних в єдиному кабінеті платника податків ДП “Шахтоуправління “Південнодонбаське №1” щодо зменшення нарахованої пені з податку на додану вартість у розмірі 34 705,69 грн. по вказаним у додатку платежам до податкового повідомлення-рішення №0053304903 від 28 травня 2019 року (а.с. 6-7).
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року допущено заміну відповідача – Головне управління ДФС у Донецькій області на його правонаступника – Головне управління ДПС у Донецькій області (а.с. 131).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року позовні вимоги задоволені. Скасовано податкове повідомлення-рішення №0053304903 від 28 травня 2019 року щодо сплати штрафу з податку на додану вартість на суму 12678,79 грн. Зобов`язано провести коригування даних в єдиному кабінеті платника податків ДП “Шахтоуправління “Південнодонбаське № 1”, щодо зменшення нарахованої пені з податку на додану вартість у розмірі 34 705,69 грн. по вказаним у додатку до податкового повідомлення – рішення №0053304903 від 28 травня 2019 року (а.с. 171-176).
Головне управління ДФС у Донецькій області з таким судовим рішенням не погодилось, звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на ненадання судом першої інстанції вірної оцінки обставинам справи, винесення рішення без урахування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що перевіркою повноти та своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 06 травня 2019 року по 17 травня 2019 року встановлено порушення позивачем строків сплати узгоджених податкових зобов`язань на суму 63 393,95 грн., при цьому зобов`язання з податку на додану вартість за серпень 2015 року було погашено низкою зарахувань до бюджету із затримкою більш ніж 1314 днів.
Інших доводів апеляційна скарга не містить (а.с. 182-185).
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.
01 червня 2020 року від позивача до канцелярії суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та  повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін,  з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Державне підприємство “Шахтоуправління “Південнодонбаське №1” є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 34032208. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням підприємства позивача є: 85670, Донецька обл., місто Вугледар, вулиця Магістральна, 4. За даними державного реєстру підприємство як платник податків обліковується у Мар`їнській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькiй областi (Вугледарське вiддiлення). 
21 травня 2019 року Головним державним ревізором-інспектором відділу податку на прибуток, місцевих податків і зборів, екологічного податку та рентної плати Мар`їнського управління Головного управління ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгоджених сум податкового грошового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року №9194582601 від 21 вересня 2015 року, за наслідком проведення якої складено акт №362/05-99-49-03/34032208.
Згідно висновків складеного акту в ході перевірки встановлено порушення платником строків сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання, що встановлені підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пунктом 57.1 статті 57, пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України. 
За змістом акту позивач сплатив самостійно задекларовані зобов`язання з податку на додану вартість за серпень 2015 року з граничним терміном сплати 30 вересня 2015 року наступним чином (погашення за рахунок):
- надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки платіжне доручення №860 від 06 травня 2019 року на суму 13740,00 грн. із затримкою 1314 днів;
- надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки платіжне доручення №859 від 06 травня 2019 року на суму 2473,35 грн. із затримкою 1314 днів;
- надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки платіжне доручення №861 від 06 травня 2019 року на суму 3711,15 грн. із затримкою 1314 днів;
- надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки платіжне дорученнях №866 від 07 травня 2019 року на суму 971,65 грн. із затримкою 1315 днів;
- надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки платіжне доручення №871 від 08 травня 2019 року на суму 974,85 грн. із затримкою 1316 днів; 
- надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки платіжне доручення №893 від 11 травня 2019 року на суму 936,90 грн. із затримкою 1319 днів; 
- надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки платіжне доручення №897 від 13 травня 2019 року на суму 1640,00 грн. із затримкою 1321 днів; 
- надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки платіжне доручення №900 від 14 травня 2019 року на суму 877,50 грн. із затримкою 1322 днів; 
- надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки платіжне доручення №910 від 15 травня 2019 року на суму 8215,00 грн. із затримкою 1323 днів;
- надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки платіжне доручення №908 від 15 травня 2019 року на суму 976,65 грн. із затримкою 1323 днів;
- надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки платіжне доручення №927 від 16 травня 2019 року на суму 19399,00 грн. із затримкою 1324 днів;
- надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки платіжне доручення №921 від 16 травня 2019 року на суму 3712,73 грн. із затримкою 1324 днів;
- надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки платіжне доручення №926 від 16 травня 2019 року на суму 876,67 грн. із затримкою 1324 днів;
- надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки платіжне доручення №934 від 16 травня 2019 року на суму 1031,00 грн. із затримкою 1325 днів;
- надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки платіжне доручення №929 від 17 травня 2019 року на суму 1221,84 грн. із затримкою 1325 днів;
- надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу/недоїмки платіжне доручення №930 від 17 травня 2019 року на суму 2635,66 грн. із затримкою 1325 днів; (арк. справи 15-16).
28 травня 2019 на підставі вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №0053304903 (а.с. 17), яким до позивача за порушення строків сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість визначеного підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пунктом 57.1 статті 57, пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України на підставі статті 126 Податкового кодексу України застосовані штрафні санкції в сумі 12 678,79 грн.
Не погодившись з висновками вищезазначеного акту та податковим повідомленням-рішенням, позивач 07 червня 2019 року звернувся зі скаргою №1095 до ДФС України (а.с. 18-19).   
За наслідком розгляду скарги, рішенням ДФС України від 12 серпня 2019 року №38685/6/99-99-11-06-01-25 податкове повідомлення-рішення від 28 травня 2019 року №0053304903 було залишено без змін, а скаргу позивача – без задоволення (а.с. 23-24).          Спірним питанням даної справи є правомірність заявлених вимог про скасування податкового повідомлення-рішення та зобов`язання внести коригування даних в єдиному кабінеті платника податків.
Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи податкове повідомлення-рішення, суд першої інстанції зазначив, що податковий орган провів перевірку (за результатами якої прийнято спірне податкове повідомлення-рішення) поза межами строку передбаченого ПК України.
При цьому суд зобов`язав податковий орган  провести коригування даних в єдиному кабінеті платника податків щодо зменшення нарахованої пені з податку на додану вартість у розмірі 34 705,69 грн. по вказаним у додатку до податкового повідомлення – рішення №0053304903 від 28 травня 2019 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відтак надає оцінку лише висновкам суду першої інстанції щодо скасування спірного податкового повідомлення-рішення з урахуванням 1095 денного строку встановленого ПК України.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити про таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються   Податковим кодексом України (далі – ПК України).
Статтею 67 Конституції України  визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
За унормуванням п. 41.1, 41.2 ст.41 ПК України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.
Приписами п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України окреслено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (п.14.1.157 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України).
Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (ст.203 Податкового кодексу України).
У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених п.126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу (пункт 126.1. статті 126 Податкового кодексу України).
Порядок подання податкової звітності та строки розрахунків із бюджетом встановлений ст.203 Податкового кодексу України. 
Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п.203.1 Податкового кодексу України).
Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п.203.2 Податкового кодексу України).
Матеріалами справи підтверджено, що позивачем до відповідача надано податкову декларацію з податку на прибуток від 21 вересня 2015 року, в якій позивачем визначена сума податкового зобов`язання 11 557 081 грн. за терміном сплати 30 вересня 2015 року. Фактично податковий борг погашений за рахунок надходження до бюджету коштів платіжними дорученнями у травні  2019 року, тобто із затримкою понад 1314 днів (а.с. 15-16), що не є спірним в рамках даної справи.
Посилання апелянта, що судом першої інстанції не враховані ці обставини нівелюються змістом самого рішення суду першої інстанції та є необґрунтованими.
Щодо правомірності проведення перевірки, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Статтею 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання  податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Відповідно до  п.76.1 ст.76 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено: камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Пунктом 76.3 ст.76 цього Кодексу зазначено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.
Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п.86.2 ст.86 Податкового кодексу України).
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що податковим органом проведена камеральна перевірка сплати узгоджених сум податкового грошового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року №9194582601 від 21 вересня 2015 року, за результатами якої було складено акт №362/05-99-49-03/34032208 лише 21 травня 2019 року.
Строки давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) врегульовано ст.114 Податкового кодексу України, відповідно до якої граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.
За приписами п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що граничний строк проведення перевірки по декларації з податку на додану вартість за серпень 2015 року не повинен бути пізніше 21 вересня 2018 року з огляду на граничний строк сплати податкового зобов`язання 30 вересня 2015 року, тобто не пізніше закінчення 1095 днів з вказаної дати.
Контролюючий орган провів перевірку лише 21 травня 2019 року отже за межами строків встановлених Податкового Кодексу України, що тягне за собою висновок про  порушення відповідачем 1095 денного строку як проведення перевірки, так і визначення суми штрафних санкцій.
Відтак, з аналізу вищевказаних норм права та фактичних обставин по справі, слідує, що повноваження щодо визначення грошових зобов`язань податковий орган може реалізувати не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. 
З огляду на протиправність дій податкового органу щодо проведення не в строки визначенні ПК України перевірки своєчасності сплати податку на додану вартість, податкове повідомлення-рішення, прийняте за її результатами є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення та вважає його таким, що підлягає скасуванню.
Рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання провести коригування даних в єдиному кабінеті платника податків позивача в апеляційному порядку не оскаржувалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
За змістом статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку,  що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення Донецького окружного адміністративного суду  необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. 283, 310, 315, 316, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року  у справі  № 200/13544/19-а – залишити без задоволення.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року  у справі  № 200/13544/19-а – залишити без змін.
Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 24 червня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання  повного судового рішення та продовжується на строк  дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України щодо запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).
Повне судове рішення складено 24 червня 2020 року.

Судді                                                                                  Т.Г.Арабей                                    
                                                                                               І.В. Геращенко
                                                                                           Г.М. Міронова