ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5756/19  Номер провадження 22-ц/814/472/20	Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Панченка О.О.,
суддів Пікуля В.П., Одринської Т.В., 
за участю секретаря Філоненко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 грудня 2019 року, постановлену у складі головуючого судді Андрієць Д.Д., повний текст виготовлено – дата не вказана, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки і піклування – виконавчий комітет Кременчуцької міської ради, про визначення місця проживання дитини, - 
В С Т А Н О В И В : 
ВСТУПНА ЧАСТИНА 
Короткий зміст позовних вимог 
В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 у якому просила визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю дитини – ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 . На початку 2019 року між сторонами виник спір, щодо виховання та місця проживання дитини, в зв`язку з чим 30 серпня 2019 року Службою у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області прийнято рішення, яким визначено місце проживання дитини разом з матір`ю.
Позивач вважає, що донці буде більш комфортно проживати саме з нею, враховуючи як найкращі інтереси дитини, виходячи із сукупностей матеріальних, морально-психологічних, етичних та інших факторів. 
В підготовчому засіданні відповідач заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору. Клопотання мотивував тим, що він не заперечує проти проживання дитини із матір`ю. Звертав увагу на те, що 30.08.2019 Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради прийнято рішення про визначення місця проживання дитини із матір`ю, вказане рішення він не порушує і вважає, що його донька повинна проживати разом із матір`ю. На думку відповідача викладені обставини свідчать про відсутність спору. 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 грудня 2019 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визначення місця проживання дитини - закрито, в зв`язку з відсутністю предмету спору.
Закриваючи провадження у справі з підстав п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що на даний час між сторонами відсутній спір, в розумінні ст.161 СК України, щодо місця проживання їх доньки.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що у справі є предмет спору, оскільки під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси, з метою захисту яких подано позов та щодо яких виник спір між сторонами. 
Вважає, що на даний час існує предмет спору, щодо визначення місця проживання дитини, оскільки позовні вимоги відповідачем не визнаються.
Позиція учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що на даний час спору між батьками дитини щодо визначення місця її проживання не має. Вважає, що позивач звернулася до суду за захистом прав, які ним не порушені, а навпаки визнаються та не оспорюються, а відтак судом першої інстанції правомірно закрито провадження у справі в зв`язку з відсутністю спору між сторонами.
Позиція інших учасників справи
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області подав заперечення на апеляційну скаргу. Вважає, що у справі відсутній спір у справі щодо визначення місця проживання дитини, оскільки рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30.08.2019 року № 1196, та від 20.09.2019 року № 1253, визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 та визначено ОСОБА_2 , способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, встановлено, що малолітня ОСОБА_3 , фактично проживає разом з матір`ю. Просить ухвалу районного суду залишити без змін.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, віздиву на апеляційну скаргу та поданих заперечень, приходить до такого висновку.
Позиція апеляційного суду
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. 
Згідно ч.2 ст.160 Сімейного кодексу України(далі - СК України) місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
В ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 просила визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю дитини – ОСОБА_1 . Позов обґрунтовано тим, що між сторонами у справі виник спір, щодо виховання та місця проживання дитини, в свою чергу позивач зазначає, що питання щодо визначення місця проживання дитини було предметом розгляду служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області та рішенням від 30.08.2019 року визначено місце проживання дитини разом з матір`ю.
Позивач вважає, що донці буде більш комфортно проживати саме з нею, враховуючи як найкращі інтереси дитини, виходячи із сукупностей матеріальних, морально-психологічних, етичних та інших факторів. 
З матеріалів справи вбачається, що Висновком органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 1196 від 30.08.2019 року, вирішено за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .
У вказаному висновку зазначено, що ОСОБА_2 повідомив комісії, що не заперечує проти визначення місця проживання доньки разом з її матірю ОСОБА_1 , але бажає мати можливість безперешкодно спілкуватися та проводити час з донькою.
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 1253 від 20.09.2019 року визначено ОСОБА_2 , способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.
Вирішуючи клопотання відповідача про закриття провадження по справі, суд першої інстанції обгрунтовано прийняв до уваги наявність рішення органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини з матір`ю, що повністю відповідає заявленим позовним вимогам. Крім того, достовірно встановлено, що відповідач не заперечує проти проживання доньки разом із матір`ю, ним не вчиняються дії направлені на зміну місця проживання дитини. На переконання суду, викладені відповідачем доводи свідчать про те, що фактично батьки дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати їх донька.
Як вбачається із звукозапису судового засідання, позивач ОСОБА_1 наполягала на вирішенні заявленого позову по суті, пояснюючи тим, що в майбутньому відповідач може викрасти доньку.
В свою чергу, частинами першою та другою ст.2 ЦПК України, визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.
Однак, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 необгрунтувала в чому, збоку ОСОБА_2 , виразилося порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із нормами цивільного процесуального права, предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити рішення. Вказана дефініція дає правильне розуміння того, що позивач, звертаючись до суду, має матеріально-правову заінтересованість захистити своє право.
Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.
Питання щодо місця проживання дитини було вирішено компетентним органом. Позивач не заперечує, що відповідач не вчиняв дій щодо зміни місця проживання дитини, або якимось чином заперечував проти проживання дитини з матір`ю. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даній справі відсутній предмет спору, оскільки сторони дійшли згоди щодо того, з ким із батьків буде проживати дитини.
З урахуванням вищевикладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті за відсутності певної мети здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, оскільки право позивачки щодо визначення місця проживання дитини разом з нею, відповідачем не порушувалося, а навпаки визнається.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції ухвалу суду першої інстанції залишає без змін, а подану  апеляційну скаргу - без задоволення.
Щодо судових витрат
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції компенсації не підлягають. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Автозаводського районного м. Кременчука Полтавської області від 03 грудня 2019 року – залишити без змін
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її проголошення.
Повний текст постанови складено 17 березня 2020 року.
Головуючий                                                                          О.О. Панченко 
Судді                                                                                 Т.В.Одринська
В.П. Пікуль