ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  920/189/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.
за участю секретаря судового засідання - Журавльова А.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 (головуючий суддя Разіна Т.І., судді Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.) та рішення Господарського суду Сумської області від 19.06.2019 (суддя Заєць С.В.) у справі № 920/189/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Стар"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний"
про визнання договору укладеним
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог 
1. У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Преміум Стар" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (далі - відповідач) про визнання договору укладеним, відповідно до якого заявлено вимоги визнати Договір про постачання електричної енергії споживачу між ТОВ "Енера Суми" та ТОВ "Преміум Стар" укладеним з 22.01.2019 на умовах договору про постачання електричної енергії № 301115 від 21.08.2008, укладеного з ПАТ "Сумиобленерго", за винятком дозволеної потужності Субспоживача СТОВ "Агрокомбінат Тепличний", вказаної у додатку № 3 до додаткової угоди № 8 від 05 грудня 2016 року до договору від 21.08.08 (додатку 12 до договору від 21.08.08) в кількості 500 кВт, яку слід вважати в кількості 250 кВт, що витікає з договору № 32 від 04.04.2018 між ТОВ "Преміум Стар" та СТОВ "Агрокомбінат Тепличний".
1.1. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в силу приписів ч. 7 ст. 181 Господарського кодексу України, пропозиції позивача щодо укладання договору мають вважатися прийнятими, що є правовим наслідком не вчинення відповідних дій з боку відповідача.
Короткий зміст оскаржуваних рішень
2. Рішенням Господарського суду Сумської області від 19.06.2019, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019, позов задоволено.
2.1. Обґрунтовуючи рішення у даній справі, суд першої інстанції вказав, що за змістом Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, договір постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком до цих Правил. У даному випадку позивач не відмовлявся від укладення "Договору про постачання електричної енергії споживачу", на умовах договору про постачання електричної енергії № 30115 від 21.08.2008, про що свідчить заява-приєднання до вказаного договору, підписана позивачем 27.12.2018. Однак, позивачем надані відповідачу заперечення щодо окремих умов Договору, які позивачем розцінюються як протокол розбіжностей до договору. 
Посилаючись на положення частини 4 статті 179, частини 5 та 7 статті 181, частини 3 статті 184 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не скористався процедурами судового врегулювання переддоговірного спору в частині неврегульованих умов договору, такий спір має бути вирішено судом.  
2.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний".
2.3. Суд апеляційної інстанції погодився з мотивами задоволення позову, викладених судом першої інстанції, вказавши про їх обґрунтованість. 
Короткий зміст вимог касаційних скарг
3. Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
3.1. Не погоджуючись з ухваленими у даній справі рішеннями, відповідач також подав касаційну скаргу, у якій просить їх скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Аргументи учасників справи
Доводи третьої особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)
4. В обґрунтування вимог касаційної скарги третя особа зазначає про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
4.1. Як вказує скаржник, суд першої інстанції, всупереч п. 2 ст. 50 ГПК України не залучив СТОВ "Агрокомбінат "Тепличний" до участі у справі (при цьому, прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки товариства, що було встановлено судом апеляційної інстанції). Суд апеляційної інстанції залучив СТОВ "Агрокомбінат "Тепличний" до участі у справі у якості третьої особи, проте, не скасував судове рішення першої інстанції та не ухвалив нового рішення, чим порушив вимоги п. 4 ст. 236, п. 4 ч. 3 ст. 277 ГПК України, а також п. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".   
4.2. Апеляційним судом безпідставно залучено скаржника, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, в той час як у даній справі він підтримує сторону відповідача.
4.3. Суди попередніх інстанцій під час розгляду справи, всупереч вимогам ст. 86 ГПК України, не надали оцінки Договору про постачання електричної енергії № 15К від 21.08.2008, укладеному між ТОВ "Преміум Стар" та ПАТ "Сумиобленерго", зазначивши в судовому рішенні договір, якого не існує, зокрема, апеляційним судом взагалі не надано оцінки доказам, наданим третьою особою до апеляційної скарги. Всупереч п.2, 3 ст. 282 ГПК України апеляційний суд в оскаржуваній постанові не зазначив короткого змісту вимог апеляційної скарги та її узагальнених доводів, не зазначив мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу. 
4.4. На думку скаржника, наразі оператором системи розподілу електричної енергії є ПАТ "Сумиобленерго". Договірними відносинами з ТОВ "Енера Суми" дозволена потужність, яка належить споживачам, взагалі не може визначатися, оскільки це не передбачено нормативними актами. 
4.5. Третя особа вважає, що визнання судом укладеними договорів, які містять умови, що не відносяться до повноважень сторін, є порушенням п. 1 ст. 2 ГПК України. 
4.6. Також скаржник зауважує, що Правила роздрібного ринку електричної енергії не передбачають можливості складання протоколу розбіжностей, проте, наголошують на тому, що договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. 
Доводи відповідача, викладені у касаційній скарзі (узагальнено)
5. Відповідач в обґрунтування доводів касаційної скарги зазначає про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права. 
5.1. Скаржник, зокрема, наголошує на тому, що застосування загального порядку укладення господарських договорів, передбаченого ст. 181 ГК України, до договору приєднання є порушенням норм матеріального права. 
5.2. Доводи відповідача в частині порушення судами норм процесуального права є аналогічними з доводами касаційної скарги третьої особи в цій частині.
6. 17.02.2020 позивачем подано до суду відзив на касаційні скарги. Ураховуючи встановлений ухвалою суду від 28.12.2019 строк для подання відзиву - до 20.01.2020, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення цієї ухвали, наявність інформації про отримання позивачем копії ухвали 08.01.2020, відзив залишається судом без розгляду на підставі статті 118 ГПК України, як такий, що подано після закінчення встановленого процесуального строку. 
7. Також на адресу суду 24.02.2020 надійшли заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний" про долучення до матеріалів справи доказів понесених ним витрат на правову допомогу в судах апеляційної та касаційної інстанцій. 
ПОЗИЦІЯ  ВЕРХОВНОГО  СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
8. Як установлено господарським судом першої інстанції, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Товариство є споживачем електричної енергії, яку до 01.01.19 придбавало у ПАТ "Сумиобленерго" за укладеним із останнім Договором про постачання електроенергії від 21.08.08 №301115 (із змінами та доповненнями).
У зв`язку із прийняттям Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.17 №2019-VIII, на даному ринку запроваджено з 01.01.19 нові правила постачання електричної енергії. Починаючи з 01.01.19 функції постачання е/е та її розподілу (які раніше поєднувалися та надавалися однією особою - ПАТ "Сумиобленерго") розділені на самостійні (окремі) послуги, а для забезпечення функціонування ринку всіх споживачів е/е функції постачання та розподілу мають здійснюватися згідно статті 4 вказаного Закону України на підставі окремих договорів: окремо - договору про постачання електричної енергії споживачу (пункт 14 статті 4) та окремо - договору про надання послуг з розподілу (пункт 7 статті 4). Суб`єкти надання даних послуг з 01.01.19 мають бути також різними. В грудні 2018 року представником позивача від відповідача було отримано розроблений останнім примірник Заяви - приєднання до договору про постачання електричної енергії разом із самим договором. В силу положень Додатку № 5 Правил, заява - приєднання є Додатком 1 до примірного договору постачання е/е споживачу, відтак є невід`ємною частиною цього договору.
Даний примірник заяви - приєднання містив як цілком індивідуальні положення стосовно позивача (зокрема: ЕІС - коди точок комерційного обліку за об`єктом споживача саме ТОВ "Преміум Стар"; посилання на договір №30115 від 21.08.2008, укладений позивачем з ПАТ "Сумиобленерго" за особовим рахунком №30115), так і положення загального порядку щодо визначення дати підписання договору та можливості для Споживача звернутися до нього із запереченнями щодо укладання договору в цілому або щодо його окремих частин. 
9. 27.12.18 позивачем на адресу відповідача направлено:
- 2 підписаних зі свого боку примірники заяви - приєднання в запропонованій відповідачем редакції із застереженням, викладеним словами "З протоколом розбіжностей";
- 2 підписаних зі свого боку примірники Договору про постачання е/е споживачу;
- 2 підписаних зі свого боку примірники Протоколу розбіжностей від 27.12.18.
10. Факт направлення вказаних документів підтверджується Описом вкладення та поштовим документом з відміткою Укрпошти. Одержання даного пакету документів з боку відповідача 02.01.19 не заперечується.
11. Протягом 20-денного строку зазначені розбіжності, які були неврегульовані, відповідачем не передано до суду, що підтверджується листом Господарського суду Сумської області від 24.01.19 №01 - 25/616 у відповідь на адвокатський запит від 22.01.19 представника позивача.
12. Листом від 14.01.19 №4/126 відповідач повідомив позивача про невизнання вказаних наслідків та вказав, що буде вважати договір про постачання е/е споживачу укладеним з моменту підписання заяви - приєднання з 27.12.18 без урахування протоколу розбіжностей, тобто, у розробленій ним первісній редакції заяви - приєднання.
13. Предметом спору у даній справі є вимога про визнання Договору про постачання електричної енергії споживачу між ТОВ "Енера Суми" та ТОВ "Преміум Стар" укладеним з 22.01.2019 на умовах договору про постачання електричної енергії № 301115 від 21.08.2008, укладеного з ПАТ "Сумиобленерго", на умовах, запропонованим позивачем. 
14. В силу приписів статті 275 Господарського кодексу України окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії". Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. 
15. У відповідності до статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" № 2019-VIII, який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, учасники ринку електричної енергії проводять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. 
16. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (надалі за текстом скорочено НКРЕКП) від 14.03.2018 № 312 затверджено "Правила роздрібного ринку електричної енергії", які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими правилами (п. 1.1.1 ПРРЕЕ).
17. Судами у даній справі установлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Суми", як постачальник електричної енергії, здійснює свою діяльність на підставі ліцензії, виданої згідно постанови НКРЕКП №429 від 14.08.2018. 
18. Згідно із п. 1.2.1 ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу системи розподілу та Кодексу комерційного обліку.
19. Відповідно до пункту 1.2.7 ПРРЕЕ постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.
20. Вказаними Правилами також визначено, що договори постачання електричної енергії споживачу за способом їх укладення є публічними договорами приєднання. Згідно з пунктом 1.2.15 Правил допускається, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання, укладання договору можливе, серед іншого, шляхом підписання заяв - приєднань (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково).
21. Судом першої інстанції у даній справі установлено надіслання позивачем відповідачу заяви - приєднання від 27.12.18 до договору про постачання електричної енергії споживачу з протоколом розбіжностей до договору. 
22. У статті 633 Цивільного кодексу України закріплено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. 
Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. 
Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг).
Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. 
23. Таким чином, актом цивільного законодавства в даному випадку є Постанова від 14.03.18 №312, якою встановлені правила щодо приєднання до публічного договору споживачів.
24. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
25. Так, Додатком 5 до Правил є Примірний договір про постачання електричної енергії споживачу, пунктом 1.1 якого визначено, що цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі - Споживач) постачальником електричної енергії (далі - Постачальник) та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до умов цього договору.
26. Також, згідно ч. 4 та 7 ст.179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
27. Відповідно до частин 1 - 5 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.
Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.
За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним протоколом.
Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.
28. З аналізу наведених норм, слід дійти висновку, що порядок складання протоколу розбіжностей, який унормований приписами статті 181 Господарського кодексу України не може бути застосований до договорів, укладання яких передбачено статтями 633, 634 Цивільного кодексу України з урахуванням тих обставин, що Правила роздрібного ринку електричної енергії не передбачають можливості складання протоколу розбіжностей, а допускають лише наявність заперечень щодо договірних умов (п.1.2.15 ПРРЕЕ), що не враховано судами попередніх інстанцій. 
29. Водночас, суди попередніх інстанцій, установивши наявність заперечень позивача щодо окремих положень запропонованого до укладання договору, розміщеного на офіційному сайті ТОВ "Енера Суми", які по суті є протоколом розбіжностей, вдалися лише до аналізу можливості застосування до спірних правовідносин сторін положень Господарського кодексу України, однак, не дослідили змісту позовних вимог, виходячи з предмету та підстав заявленого позову, не надали їм оцінки з урахуванням прохальної частини позову, у якій заявлено вимоги визнати Договір про постачання електричної енергії споживачу між ТОВ "Енера Суми" та ТОВ "Преміум Стар" укладеним з 22.01.2019 на умовах договору про постачання електричної енергії № 301115 від 21.08.2008, укладеного з ПАТ "Сумиобленерго", за винятком дозволеної потужності Субспоживача СТОВ "Агрокомбінат Тепличний", вказаної у додатку № 3 до додаткової угоди № 8 від 05 грудня 2016 року до договору від 21.08.08 (додатку 12 до договору від 21.08.08) в кількості 500 кВт, яку слід вважати в кількості 250 кВт, що витікає з договору № 32 від 04.04.2018 між ТОВ "Преміум Стар" та СТОВ "Агрокомбінат Тепличний", з точки зору можливості зміни потужності саме електропостачальником, яким є відповідач у розрізі ПРРЕЕ, не дослідили договірних правовідносин позивача та третьої особи, з огляду на що дійшли передчасного висновку про задоволення позовних вимог. 
30. Зокрема, судами не надано оцінки наявному у матеріалах справи договору про постачання електричної енергії споживачу ТОВ "Енера Суми" (т.1, а.с. 115 - 119), в розрізі розділу 13 (строк дії договору) щодо набрання чинності такого договору та доводам відповідача про виконання позивачем умов договору в частині оплати.     
31. Крім того, колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції було оскаржено в апеляційному порядку особою, яка не приймала участі у справі - Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний". 
32. Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 254 ГПК України повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки, і такий зв`язок має бути очевидним і безумовним. 
Отже, статтею 254 цього Кодексу визначено коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, у числі яких - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. 
При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним і безумовним, а не ймовірним. 
33. У разі встановлення господарським судом зазначених обставин суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (частина 2 статті 50 Господарського процесуального кодексу України), та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі пункту 4 частини 3 статті 277 цього Кодексу, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.
34. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.10.2019 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний" залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.
35. У даному випадку, судом апеляційної інстанції вирішено питання про залучення скаржника у якості третьої особи, проте, залишено рішення без змін, що є порушенням норм процесуального закону, а саме, п. 4 ч. 3 ст. 277 ГПК України.
36. Крім того, здійснюючи апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не надав оцінки як доводам третьої особи, так і доказам, доданим до апеляційної скарги, що свідчить про недотримання вимог статті 282 ГПК України.   
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
37. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
38. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. 
39. Оскільки передбачені статтею 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції не надають йому права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, постановлені у цій справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.  
40. З огляду на викладене колегія суддів вбачає підстави для часткового задоволення касаційних скарг. Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду слід врахувати наведене в даній постанові, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.
Щодо судових витрат
41. З огляду на те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а справа - передачі на новий розгляд, з урахуванням статті 129 ГПК України, розподіл судових витрат у справі має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України (в редакції до 08.02.2020), суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційні скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомбінат "Тепличний" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" задовольнити частково. 
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2019 та рішення Господарського суду Сумської області від 19.06.2019 у справі № 920/189/19 скасувати.
3. Справу № 920/189/19 направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Суховий В.Г.
Судді                                                                                          Берднік І.С.
                                                                                            Міщенко І.С.