УХВАЛА

18 травня 2020 року 
Київ
справа №826/15917/17
адміністративне провадження №К/9901/11822/20

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: 
суддя-доповідач - Гусак   М.Б., судді - Ханова Р.Ф., Усенко Є.А., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області (правонаступника Головного управління ДФС у Київській області) на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2019 року у справі №826/15917/17 за позовом Головного управління ДФС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Голден Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародне агентство безпеки «Вікінг» про визнання правочину недійсним,

УСТАНОВИЛА:

28 квітня 2020 року Головне управління ДПС у Київській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2019 року у справі №826/15917/17.

Касаційна скарга не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Таким чином, скаржнику необхідно зазначити підстави для касаційного оскарження судових рішень з посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та надати обґрунтування, в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його оскарження або зміни (статті 351-354) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт,частина,стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та апеляційної інстанції було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, із змісту якої витікає - залишення касаційної скарги без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись статтею   332 КАС України, 

УХВАЛИЛА:

1.Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2019 року у справі №826/15917/17 залишити без руху.
2. Встановити особі, що подала касаційну скаргу, для усунення зазначеного недоліку  десятиденний строк з дня закінчення строку карантину, пов`язаного із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID19), а саме:
- для надання суду уточненої касаційної скарги, зміст якої має бути викладено з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі, та документа про сплату судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	 підпис	М.  Б. Гусак	
 	 підпис	Р.  Ф. Ханова	
 	 підпис	Є  .А. Усенко