ПОСТАНОВА
Іменем України

18 червня 2020 року 
Київ
справа №263/8262/16-а
адміністративне провадження №К/9901/46113/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого  - Бучик А.Ю.,
суддів - Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження  касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову    Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від     06 квітня 2017 року (суддя Шатілова Л.Г.)     та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від          21 червня 2017 року (колегія суддів: Гаврищук Т.Г., Блохін А.А.,  Сухарьок М.Г.)  у справі № 263/8262/16-а за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
В червні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області про поновлення строку оскарження постанови, скасування постанови №11 від 11.09.2015 про накладення штрафу в розмірі 6800,00 грн. за статтею 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 06 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2017 року,  поновлено строк звернення до суду,  позовні вимоги задоволено.
Не погоджуючись із судовими рішеннями,  відповідач  подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки під час перевірки було встановлено порушення  вимог ст. 188-42 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Вказує,  що судами  не прийнято до уваги, що позивачем  постійно не отримувались  листи Департаменту, які  неодноразово направлялись  на    адресу позивача про проведення перевірки, що  свідчить про умисне ухилення останнім від відповідальності за адміністративне правопорушення.
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
У зв`язку з відсутністю клопотань про участь в судовому засідання, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не  підлягає   задоволенню   з таких підстав.
Судами встановлено, що  уповноваженими особами відповідача проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил на об`єкті будівництва, за адресою: вул . Руднєва , 21 м. Маріуполь , за результатами якої складено акт від 10.04.2015, яким встановлено виконання будівельних робіт по вул. Руднєва, 21 у          м . Маріуполі без повідомлення про початок їх виконання, що є порушенням п. 1  ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
За результатами перевірки відповідачем було виписано припис № 2 від 10.04.2015 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил строком до 10.05.2015.
З метою перевірки виконання вимог вищевказаного припису, на підставі направлення № 1005-07-746 від 20.07.2015  відповідачем було знову проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил на об`єкті будівництва, за адресою: вул. Руднєва, 21 м . Маріуполь , та складено акт від 20.07.2015 року і протокол про адміністративне правопорушення від 20.07.2015 року щодо недопущення позивачем посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництв гаражу по вул . Руднєва , 21 у м. Маріуполі та порушення п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якого посадові особи інспекції архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів.
Внаслідок встановленого порушення, відповідачем прийнято постанову від 11 вересня 2015 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 6800 грн. згідно ст. 188-42 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Вважаючи постанову протиправною,  позивач звернувся з вказаним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд,   дійшов висновку, що відповідачем не доведено вчинення позивачем встановленого порушення, оскільки не надано жодних доказів про повідомлення позивача про проведення позапланової перевірки та вчинення  дій щодо недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва за адресою: вул. Руднєва, 21 м. Маріуполь Донецька область.
Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553).
Згідно з п. 2 цього Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.
Відповідно до ч.5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Згідно з частинами 7-9 Порядку № 553 підставою для проведення позапланової перевірки є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства.
Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.
Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що проведення позапланової перевірки здійснюється у присутності суб`єкта містобудування або ж його представника.
У пункті 12 Порядку № 553, крім іншого, зазначено, що посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством.
Відповідно до пункту 14 Порядку № 553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
У разі відмови суб`єкта містобудування щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт.
Відповідно до оскаржуваної постанови вбачається, що вона винесена за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема, акту та протоколу.
У касаційній скарзі відповідач вказує, що позивачу неодноразово надсилалось повідомлення про перевірку, які нею не отримувались, проте до матеріалів справи не додано жодного доказу на підтвердження вказаного.
Відповідно до частини 2 статті 188-42 КпАП України недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Проте, в ході розгляду справи судами встановлено, що під час проведення перевірки позивач або ж її представник були відсутні на об`єкті перевірки, оскільки не знали про її проведення, а отже не могли вчиняти дій щодо не допуску посадових осіб відповідача на об`єкт будівництва.
Вказана позиція також зазначена в постановах Верховного Суду від  07.08.2019 у справі № 296/13170/15-а  та від 21.10.2019 у справі № 686/4844/17.
З огляду на викладене, суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильних висновків, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-42 КпАП України.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх  інстанцій про відсутність порушення позивачем положень містобудівного законодавства, а тому прийнята відповідачем постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Згідно з вимогами    статті 251 КУпАП    доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись ст.ст. 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.
Постанову    Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від     06 квітня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від          21 червня 2017 року залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                      А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                Л.Л. Мороз

                                                                                          А.І. Рибачук